КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2026 року справа №320/54825/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області , ,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області , Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просить суд:
1. Скасувати рішення від 04.04.2025 (вих. від 04.04.2025 № 10878/03-16) про відмову у перерахунку пенсії.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити і виплатити мені з 28.03.2025 (дати звернення за призначенням) пенсію за віком відповідно до Закону №1058, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2022, 2023 та 2024 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком за цим законом.
Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що показник середньої заробітної плати по України має враховуватись за останні три роки, що передували року (2022 рік) звернення із заявою про призначенням пенсії за віком згідно із Законом № 1058-ІV.
Від відповідача надійшов відзив в якому заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший, за його бажанням, було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. 
Дослідивши обставини справи та оцінивши доводи сторін суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області, як отримувач пенсійних виплат, а саме: із грудня 2013 року отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ “Про державну службу” (далі - Закон № 3723).
У 2020 році позивачці виповнилося 60 років, що з урахуванням наявного страхового стажу 35 років 8 місяців 15 днів, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058).
28.03.2025 позивачка подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058, яку зареєстровано за номером 1060.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією.
07.04.2025 позивачка подала заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про надання інформації про прийняте рішення за заявою від 28.03.2025 та умовного розрахунку пенсії, що здійснений за моєю заявою від 28.03.2025.
На запит Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області листом від 11.04.2025 за вих. № 1000-0202-8/49088 надало рішення від 04.04.2025 по о/р 932360142215 (вих. від 04.04.2025 № 10878/03-16) про відмову у перерахунку пенсії , прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності, та умовний розрахунок пенсії за віком. Відмовне рішення вмотивоване зменшенням розміру пенсії.
Із умовного розрахунку вбачається, що при розрахунку пенсії за віком застосовано невірний показник середньої заробітної плати в Україні, що в подальшому призвело до невірного визначення розміру пенсії і як наслідок відмови у призначенні пенсії.
За змістом ч. З ст. 45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший в рамках одного закону за бажанням пенсіонера можуть застосовуватись норми ч. З ст.45 Закону №1058 щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. 
Слід зазначити, що умови і порядок призначення пенсії відповідно до Закону № 3723 та пенсії за віком відповідно до Закону №1058 є різними.
Так, розмір пенсії відповідно до Закону № 3723 обраховується як сталий відсоток від заробітної плати державного службовця (станом на 18.12.2013 - дату призначення мені пенсії - 80% суми заробітної плати). При цьому, необхідною умовою є вислуга років - стаж державної служби не менше 10 років.
В той час як розмір пенсії за віком відповідно до Закону №1058 визначається за формулою:
П = Зп • Кс, де:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кзі + Кз2 + Кз2 + ... + Кзп);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Отже, умови і порядок призначення пенсії за Законом № 3723 та пенсії за віком за Законом № 1058 є різними. При цьому, показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії при призначенні мені пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 3723 не застосовувався.
За подібного предмету спору Верховний Суд у постанові від 10.06.2024 у справі № 460/51067/22 дійшов висновку, що “у випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом. має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії” (пункт 22). “(...) враховуючи що раніше при обчисленні пенсії позивачу показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні не враховувався і при обчисленні пенсії у червні 2022 року підлягав застосуванню вперше, а тому застосуванню підлягав показник за три календарні роки, що передують такому призначенню пенсії у 2022 році” (пункт 26). “Посилання відповідача на положення частини 3 статті 45 Закону №1058-ІУ, як на підставу для незастосування показника середньої заробітної плати за три попередні роки є безпідставним, оскільки цією нормою передбачено можливість застосуванням того показника середньої заробітної плати (доходу), який уже враховувався під час призначення попереднього виду пенсії” (пункт 27).
Верховний Суд у постановах від 29.11.2016 у справі № 133/476/15-а, від 14.02.2018 у справі № 465/5246/17, від 23.10.2018 у справі № 334/2653/17, від 13.12.2018 у справі №185/860/17, від 06.02.2019 у справі №333/1856/17, від 31.01.2025 у справі №200/1478/24 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, дійшли висновку, що якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, і звертається за призначенням пенсії згідно із Законом № 1058, то має місце призначенням нового виду пенсії і застосовується показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Наведене свідчить про те, що Відповідач, приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії та застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн порушив права позивачки, а відтак, є підстави для скасування даного рішення та зобов`язання Відповідача нарахувати пенсію у відповідності до чинного пенсійного законодавства України.
Оскільки у даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком вперше, а не переведення з одного виду пенсії на інший чи, як безпідставно зазначено у відмовному рішенні - перерахунок, то має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 577/2576/17.
Вищевикладене спростовує доводи відповідача про те, що в даному випадку має місце переведення позивачки з одного виду пенсії на інший, а не призначення пенсії.
При цьому, при визначенні відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, який має розглянути питання про призначення пенсії позивачу, суд враховує, що 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 “Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України”, зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1), якою внесені зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Запроваджена у зв`язку зі змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Аналізуючи вищезазначені норми Порядку № 22-1, суд зазначає, що:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (пункт 4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову позивачці у призначенні пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому, відсутні правові та фактичні обставини для задоволення щодо нього позовних вимог.
Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Питання розподілу судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір".
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Скасувати рішення від 04.04.2025 (вих. від 04.04.2025 № 10878/03-16) про відмову у перерахунку пенсії.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити і виплатити ОСОБА_1 з 28.03.2025 (дати звернення за призначенням) пенсію за віком відповідно до Закону №1058, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2022, 2023 та 2024 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком за цим законом.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.