Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/365/26

14 квітня 2026 року   м.Надвірна

Надвірнянський районнй суд Івано-Франківської області 
в складі головуючої-судді: Міськевич О.Я.,
з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог:
ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.05.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , тобто відповідачем по даній справі укладено договір про надання споживчого кредиту №2417896, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти (кредит) у розмірі 7100 грн. на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений договором. 
Згідно п.2.1. кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. 
На підтвердження виконання товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором позивачем долучено до матеріалів справи повідомлення від провайдера, що надає послуги ТОВ «Авентус Україна» з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, про успішно проведені кошти в системі на рахунок позичальника.
Згідно п.9.2. кредитного договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. 
Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору і у порушення вимог ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на дату подання позову становить 22613,5 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 7100 грн.; заборгованість за процентами - 15513,5 грн.
26.05.2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021. 
Згідно вищевказаного договору, та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №2417896 від 21.05.2020 року.
Стислий виклад позиції сторін:
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві, а також поданому в подальшому клопотанні просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №2417896 від 21.05.2020 року, в сумі: 22613,5 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,4 грн. та 8000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.
Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, СМС-повідомленням, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. 
Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Процесуальні дії у справі:
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.03.2026 по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Фактичні обставини справи, встановлені судом:
Судом встановлено, що 21.05.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , тобто відповідачем по даній справі було укладено договір про надання споживчого кредиту №2417896, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти (кредит) у розмірі 7100 грн. на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений договором (а.с.31-36). 
Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Авентус Україна» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Зокрема відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором А377734 - 21.05.2020 о 15:31.
Сторонами погоджено умови кредиту: сума кредиту - 7100 грн.; строк кредитування - 25 днів, дата повернення кредиту вказана у графіку платежів - 15.06.2020 (а.с.37). Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов договору та становить: знижена процентна ставка - 0,57% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного у п.1.4 договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; стандартна процентна ставка - 1,90% в день від суми кредиту.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту сума кредиту: 7100,00 грн., строк кредитування: 25 днів, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби, тип процентної ставки - фіксована (а.с.27-30).
Згідно п.9.2. кредитного договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.
Згідно п.2.1. кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. 
Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що відповідач 21.05.2020 отримав одноразовий ідентифікатор А377734 на номер телефону: НОМЕР_2 (а.с.38).
На підтвердження виконання товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором позивачем долучено до матеріалів справи повідомлення від провайдера, що надає послуги ТОВ «Авентус Україна» з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, про успішно проведені кошти в системі на рахунок позичальника.
Із даного повідомлення вбачається, що відповідно до договору ВП-200417-1 від 20.04.2017, за дорученням ТОВ «Авентус Україна» було здійснено наступні успішні перекази коштів на картки клієнтів: 21.05.2020 на суму 7100 грн., маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 010047, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus - НОМЕР_4 (а.с.39).
Отже, товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. 
Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору і у порушення вимог ЦК України, не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. 
У зв`язку із відсутністю здійснення своєчасних платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на дату подання позову (18.02.2026) становить 22613,5 грн., з яких: 7100 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15513,5 грн. - заборгованість за процентами (а.с.41-56).
26.05.2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021 (а.с.57-65). 
Згідно вищевказаного договору, та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №2417896 від 21.05.2020 року, що підтверджується витягом з реєстру боржників до даного договору (а.с.66).
Відповідачу було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості за вих.№ 20732484 від 13.02.2026, проте заборгованість відповідачем на момент розгляду справи не погашена (а.с.69).
На виконання ухвали судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.03.2026 АТ КБ «ПриватБанк» повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 ). Клієнт ОСОБА_1 верифікований шляхом підписання анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 13-02-2020 р.
По рахунку (аx) НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 ) було зарахування коштів на суму 7100 UAH за період 21.05.2020-21.05.2020 р.: - від 21.05.2020 року.
Вказані письмові докази містяться в матеріалах справи.
Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:
Щодо укладення договору про споживний кредит.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23.03.2020 по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 21.05.2020 року було укладено договір про надання споживчого кредиту №2417896, відповідно до якого останній отримав кредит на суму 7100,00 грн. Умови користування (строки повернення, проценти за користування, загальний розмір кредиту, тощо) визначені крединим договором та доведені до відома сторін, що підтверджується їх підписами у договорі.
Кредитний договір був укладений у формі електронного документа, та підписання кредитного договору здійснено відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», та даний договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Зазначений договір не визнаний судом недійсним, тому в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.
Первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, що підтверджується повідомленням від провайдера, що надає послуги ТОВ «Авентус Україна» з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, про успішно проведені кошти в системі на рахунок позичальника.
Із даного повідомлення вбачається, що відповідно до договору ВП-200417-1 від 20.04.2017, за дорученням ТОВ «Авентус Україна» було здійснено наступні успішні перекази коштів на картки клієнтів: 21.05.2020 на суму 7100 грн., маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 010047, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus - НОМЕР_4 .
Також дана обставина підтверджується письмовими доказами, отриманими з АТ КБ «ПриватБанк».
При цьому суд зазначає, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2024 у справі №559/1622/19).
Позивач надав суду всі наявні в нього докази, які підтверджують наявність кредитних правовідносин між сторонами та їх розмір, а також їх правомірність та відповідно й отримання коштів відповідачем, однак останній не довів суду, що у нього немає обов`язку щодо сплати заборгованості, яка підлягає стягненню. Крім того, сторона відповідача не оспорювала факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів за договором.
Відтак суд дійшов висновку про доведеність укладення кредитного договору №2417896 від 21.05.2020 між первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 , та отримання останнім кредитних коштів шляхом отримання у безготівковій формі на картковий рахунок.
Щодо переходу прав вимоги за кредитним договором.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором.
Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
26.05.2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021. 
Згідно вищевказаного договору, та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №2417896 від 21.05.2020 року, що підтверджується витягом з реєстру боржників до даного договору.
Із даного витягу з реєстру боржників вбачається, що до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №2417896 від 21.05.2020 року на суму 22613,5 грн, з яких: 7100,00 грн - сума основного боргу за кредитом, 3372,5 грн - сума заборгованості по відсотках, 12141,00 - сума заборгованості по прострочених відсотках.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість переходу права вимоги від попереднього кредитора ТОВ «Авентус Україна» до позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», внаслідок укладення договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021 від 26.05.2021. 
Щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України).
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Авентус Україна», заборгованість за кредитним договором №2417896 від 21.05.2020 року становить 22613,5 грн., з яких: 7100 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15513,5 грн. - заборгованість за процентами
Таким чином, після отримання права вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» не здійснювалось нарахувань за кредитним договором.
Доказів погашення тіла кредиту (основної суми боргу) матеріали справи не містять.
Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту у сумі 7100,00 грн.
Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 15513,5 грн., суд враховує висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 в справі № 444/9519/12, та від 04.07.2018 в справі № 310/11534/13, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до договору про надання споживчого кредиту №2417896 від 21.05.2020, сторонами погоджено наступні умови кредиту: сума кредиту - 7100 грн.; строк кредитування - 25 днів, дата повернення кредиту вказана у графіку платежів - 15.06.2020. Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов договору та становить: знижена процентна ставка - 0,57% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного у п.1.4 договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; стандартна процентна ставка - 1,90% в день від суми кредиту.
Разом з тим матеріали справи не містять доказів пролонгації (продовження строку дії) кредитного договору №2417896 від 21.05.2020.
За таких обставин у кредитора наявні підстави для нарахування процентів лише в межах строку кредитування встановленого п. 1.4 договору (з 21.05.2020 по 14.06.2020).
Водночас, як вбачається із розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Авентус Україна», після закінчення періоду, визначеного п.1.4 договору, що фактично є закінченням строку кредитування, попереднім кредитором продовжувалось нарахування відсотків згідно п.п.4.1-4.6 договору, за кожен день користування кредитом, а саме до 26.02.2021 року включно.
Тобто кредитодавець фактично ототожнив відсотки за користування кредитними коштами з відсотками, які підлягають сплаті боржником за прострочення виконання зобов`язання, що суперечить вимогам чинного законодавства.
У п.п. 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12-ц викладено правовий висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 в п. 95-108 вказано щодо нарахування процентів на підставі статті 625 ЦК України, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак, якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.
Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (п. 6.28)).
У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини, враховуючи правову природу останніх.
З наведеного слідує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом обмежене умовами самого кредитного договору, у даному випадку, нарахування відсотків могло відбуватись лише протягом 25 днів, а саме за період з 21.05.2020 по 14.06.2020.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторона позивача просила суд стягнути з відповідача заборгованість, яка складається з заборгованості по кредиту та з заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Вимог про стягнення з відповідача грошових коштів за прострочення виконання зобов`язань, встановлені охоронною нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, позовна заява не містить.
Таким чином, нараховані за межами строку кредитування проценти не є процентами за користування кредитом, а згідно умов кредитного договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини другої статті 625 ЦК України, а отже позов в цій частині не підлягає задоволенню.
З огляду на наведене, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» процентів за користування кредитом, нарахованих після 14.06.2020, з 15.06.2020, тобто поза межами строку кредитування.
Разом з тим, з урахуванням умов кредитного договору №2417896 від 21.05.2020, строк користування кредитом становить 25 днів. Знижена процентна ставка - 0,57% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного у п.1.4 договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; стандартна процентна ставка - 1,90% в день від суми кредиту. Оскільки відповідач ОСОБА_1 неналежно не виконував умови договору, при розрахунку відсотків підлягає застосуванню стандартна відсоткова ставка 1,90% в день.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом виключно в межах погодженого сторонами строку користування кредитом (25 днів) у розмірі 3372,50 грн (7100/100*1.9*25).
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором №2417896 від 21.05.2020 в сумі 10472 грн. 50 коп., яка складається із: 7100,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 3372,50 грн - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом (за період з 21.05.2020 по 14.06.2020). Вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 12141,00 грн, задоволенню не підлягає.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 7695 від 06.02.2026 (а.с.10).
Однак, враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог на суму 10472 грн. 50 коп., що становить 46,31% від ціни позову (22613,50 грн), розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 1232,96 грн (2662,40 грн*46,31%), пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Також на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача до позовної заяви надано: договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ ФК «Кредит Капітал» та АО «Апологет», згідно п.п. 2.3, 2.4 якого вартість наданих послуг правничої допомоги за 1 кредитну справу складає 8000,00 грн. Детальна інформація про справу, обсяг послуг, ціну послуг вказуються у акті наданих послуг; відповідно до акту наданих послуг правової допомоги № 150 від 13.02.2026, згідно якого вартість послуг правничої допомоги складає 8000,00 грн (а.с.74-76).
Витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18, від 12.05.2025 від 14.09.2022 у справі № 295/190/20, та інших.
Однак, враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог на суму 10472 грн. 50 коп., що становить 46,31% від ціни позову (22613,50 грн), розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 3704 грн. 80 коп. (8000,00 грн*46,31%), пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Висновки суду:
Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, а також докази, отримані судом в ході розгляду справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають частковому задоволенню, і з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №2417896 від 21.05.2020, в розмірі 10472 грн. 50 коп., яка складається із: 7100,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 3372,50 грн - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом (за період з 21.05.2020 по 14.06.2020).
У задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 12141,00 грн, необхідно відмовити.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зокрема: 1232,96 грн судового збору та 3704,80 грн витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст.ст.6, 11, 204, 512, 514, 515, 526, 530, 625-628, 638, 639, 1046-1050, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст.3, 11, 12 ЗУ «Про електрону комерцію», керуючись ст.ст.4, 12, 19, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 178, 247, 258, 263-268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корп.28, 79018, - заборгованість за кредитним договором №2417896 від 21.05.2020, в розмірі 10472 грн. 50 коп. (десять тисяч чотириста сімдесят дві гривні п`ятдесят копійок), яка складається із: 7100,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 3372,50 грн - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом (за період з 21.05.2020 по 14.06.2020).
У задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 12141,00 грн - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корп.28, 79018, - 1232 грн. 96 коп. (одну тисячу двісті тридцять дві гривні дев`яносто шість копійок) судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корп.28, 79018, - 3704 грн. 80 коп. витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корп.28, 79018.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя    Міськевич О.Я.