Справа № 288/264/26 
Провадження № 2-о/288/34/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року селище Попільня 
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі: 
головуючого судді - Рудник М. І., 
з участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  (далі – заявник) звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, посилаючись на те, що 23 вересня 1986 року ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , змінила прізвище на “ ОСОБА_4 ”.
Однак, при оформленні паспорта громадянина України, після зміни прізвища була допущена помилка в написанні прізвища, а саме записано “ ОСОБА_5 ” замість правильного “ ОСОБА_4 ”.
У 2014 році заявниці встановлено інвалідність 2 групи, на підтвердження чого їй видано довідку до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 664878, в якій записано прізвище заявниці “ ОСОБА_5 ”, тобто відповідно до її паспорта який вона мала в той період.
У 2017 році заявниця отримала новий паспорт у вигляді ід-картки, у якому записано її прізвище відповідно до свідоцтва про шлюб, а саме “ ОСОБА_4 ” .
Внаслідок цього виникла розбіжність у написанні прізвища заявниці в паспорті та довідці до акта огляду МСЕК.
Такі розбіжності перешкоджають заявниці користуватися наданими їй правами та гарантіями як особи з інвалідністю, так як не може підтвердити належність їй довідки до акта огляду МСЕК, який вказує на її статус інваліда, в зв`язку із відмінністю написання прізвища.
Доказом належності довідки до акта огляду МСЕК саме заявниці є відповідь на запит від Попільнянського сектору УДМС України в Житомирській області №1848/1.19/2-24 від 18.09.2024 року про те що 08.08.2017 року Попільнянським відділом УДМС у Житомирській області оформлено паспорт громадянина України у вигляді ід-картки на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв`язку зі зміною інформації, а саме: прізвище “ ОСОБА_5 ” змінено на “ ОСОБА_4 ”.
Встановлення вказаного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки відповідне рішення суду про встановлення факту надасть їй можливість для подальшого здійснення її прав щодо отримання пенсійного забезпечення, а також інших прав та свобод як особи з інвалідністю.
Заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що довідка до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ №664878, видана 13.02.2014 року на ім`я ОСОБА_1 , дійсно належить їй.
Представник заявника в судове засідання не з`явився, в заяві просить дану справу розглядати без його участі.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. /а.с.23 /
Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з копії паспорту у вигляді ід-картки, виданого 08 серпня 2017 року органом 1829, в ньому зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . /а.с. 3/
Відповідно до картки фізичної особи-платника податків, виданої 06 листопада 2017 року Попільнянським відділенням Бердичівської ОДПІ, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 . /а.с. 4/
Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 17 квітня 2018 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 . /а.с.5/
Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 23 вересня 1984 року Камінською сільською радою Дзержинського району Житомирської області, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 одружився з ОСОБА_2 , прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_4 », запис за № 18. /а.с. 6/
Згідно відповіді на запит від Попільнянського сектору УДМС України в Житомирській області №1848/1.19/2-24 від 18.09.2024 року про те, що 08.08.2017 року Попільнянським відділом УДМС у Житомирській області оформлено паспорт громадянина України у вигляді ід-картки на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в зв`язку зі зміною інформації, а саме: прізвище “ ОСОБА_5 ” змінено на “ ОСОБА_4 ”./а.с. 7/
Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 664878, 13 лютого 2014 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2  встановлено інвалідність 2 групи./а.с. 38/
У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. 
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Так, відповідно до вимог глави 6 розділу ІV ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядає суд за місцем проживання заявника.
Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, передбачає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Вимога пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 
Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно із п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року (із змінами), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому.
Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України,  цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до норм статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що заява  ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню. 
Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 211, 258, 259, 263-265, 293, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України; суд

УХВАЛИВ:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що: довідка до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 664878, видана 13.02.2014 року на ім`я ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП — НОМЕР_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського 
районного суду Рудник М.І.