ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/16892/23 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Василенка Я.М., 
Кузьменка В.В.,
за участі секретаря судового засідання Вдовенко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Фловекс» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, 

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «Фловекс» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області та просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.02.2023 № 2653/0709.
Мотивуючи позовні вимоги позивач стверджував, що надані контролюючому органу довідки № 2021/2023 від 18.02.2021 та № 2022/1053 від 22.02.2022, видані Торгово-промисловою палатою Латвії, підтверджують, що порушення контрагентом-нерезидентом граничних строків розрахунків за операціями з експерту товарів, встановлених Національним банком України за експортним контрактом, було спричинено форс-мажорними обставинами введено надзвичайний стан в Латвії в результаті загрози COVID-19. При цьому, ПП «Фловекс» наголосило, що дата видачі довідок жодним чином не впливає на період форс-мажорних обставин у контрагента резидента Латвії. Також позивач відмітив, що легалізація згаданих довідок не є обов`язковою.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання у справі.
24.10.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що спірне рішення прийнято контролюючим органом в порядку, у спосіб та в межах наданих йому повноважень. Представник ГУ ДПС у Київській області стверджував, що позивачем порушено вимоги частини 2 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII. Представник відповідача наголошував, що надані підприємством копії довідок, видані Торгово-промисловою палатою Латвії, викладені російською мовою без перекладу та без належним чином легалізованих копій з нотаріально засвідченим перекладом відповідно до чинного законодавства.
25.10.2023 через підсистему «Електронний Суд» представником позивача подано відповідь на відзив.
22.10.2024 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 , з посади справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 прийнято адміністративну справу № 320/16892/34 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О., ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
01.05.2025 представником позивача подано заяву, відповідно до якої ПП «Фловекс» не заперечувало проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у той самий день після закінчення підготовчого провадження. Аналогічну за змістом заяву подано і представником відповідача.
Також, 01.05.2025 представником підприємства подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник контролюючого органу щодо подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року, адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 14.02.2023 № 2653/0709.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, б. 5А, ідентифікаційний код: 44096797) на користь Приватного підприємства «Фловекс» (місцезнаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, Сквирське шосе, б. 194, к. 606, ідентифікаційний код 35942522) судовий збір у розмірі 26 840,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок грн 00 коп.).
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку у відкритому судовому засіданні на 01 квітня 2026 р. о 11:20 годин.
У судовому засіданні представник відповідача підтримала вимоги апеляційної скарги, просила їх задовольнити.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.
01.04.2026 судом оголошено вступну і резолютивну частини постанови.
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 82, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, наказу Головного управління ДПС у Київській області від 02.09.2022 № 972-п та у зв`язку з повідомленням Державної податкової служби України від 02.03.2021 № 5338/7/99-00-07-07-02-07 та від 13.01.2021 № 813/7/99-00-07-07-02-07 щодо інформації наданої НБУ уповноваженими банками про порушення законодавчо встановлених строків розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами, контролюючим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка приватного підприємства «Фловекс» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за зовнішньоекономічним контрактом від 02.09.2019 №02/9-01 з компанією SIA DEE BALTIC (Латвія), за результатами якої складено акт перевірки від 16.09.2022 № 7328/10-36-07-09/35942522 (далі акт перевірки) (т. 1, а.с. 10-19).
У ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем частини 2 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII, в частині несвоєчасного надходження валютних коштів на загальну суму 100 125, євро (еквівалент 3 207 249,93 грн) за контрактом від 02.09.2019 № 02/09-01 з компанією SIA DEE BALTIC (Латвія) з урахуванням дії форс-мажорних обставин.
Не погоджуючись із висновками акта перевірки позивачем подано заперечення (т. 1, а.с. 182), за результатами розгляду яких листом ГУ ДПС у Київській області від 15.11.2022 № 12616/12/10-36-07-09 заперечення позивача залишено без задоволення, а висновки акта перевірки від 16.09.2022 № 7328/10-36-07-09/35942522 без змін (т. 1, а.с. 23-24).
З урахуванням висновків акта перевірки та враховуючи результатами розгляду заперечень платника податків на акт перевірки, ГУ ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 22.11.2022 № 11390/0709, яким за порушення частини 2 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, частини 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII винесено податкове повідомлення-рішення від 14.02.2023 № 2653/0709, яким нараховано позивачу пеню за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у сумі 2 095 696,02 грн (т. 1, а.с. 20-22).
Не погоджуючись з вказаним вище рішенням, позивачем подано скаргу (т. 1, а.с. 183-184), за результатами розгляду якої рішенням Державної податкової служби України (далі ДПС України) від 08.02.2023 № 3126/6/99-00-06-01-02-06 скаргу ПП «Фловекс» задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 22.11.2022 № 11390/0709 у частині 9589,62 грн застосованої штрафної санкції у вигляді пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД, а в іншій частині зазначеного податкового повідомлення-рішення залишено без змін (т. 1, а.с. 23-30).
Надалі, ГУ ДПС у Київській області за порушення частини 2 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, частини 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII винесено податкове повідомлення-рішення від 14.02.2023 № 2653/0709, яким нараховано позивачу пеню за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у сумі 2 086 106,40 грн (далі оскаржуване та/або спірне рішення) (т. 1, а.с. 7-9).
Приватне підприємство «Фловекс» не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на що звернулось до суду з адміністративним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що до заперечень на акт перевірки позивачем було долучено копію довідки, видану Торгово-промисловою палатою Латвії за № 2022/1053 від 22.10.2022 про обставини форс-мажору в країні за період з 12.03.2020 по 28.02.2022 (далі Довідка 2) (т. 1, а.с. 32).
Як зазначив суд, стосовно наведеного відповідач не заперечував, разом з цим, контролюючий орган звернув увагу, що Довідка 2 належним чином не легалізована та нотаріально не посвідчена, при цьому Довідка 2 видана після складання акта перевірки.
Суд критично сприйняв окреслені твердження, мотивуючи це тим, що як слідує зі змісту акта перевірки ГУ ДПС у Київській області при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки приватного підприємства «Фловекс» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за зовнішньоекономічним контрактом від 02.09.2019 №02/9-01 з компанією SIA DEE BALTIC (Латвія) використано та враховано форс-мажорні обставини, які підтверджуються довідкою, що видана Торгово-промисловою палатою Латвії за № 2021/203 від 18.02.2021 та якою встановлено, що введення розпорядженням Кабінету Міністрів № 103, 655 і постановою № 360 обмеження у зв`язку з COVID-19 суттєво вплинуло на господарську діяльність і виконання договірних зобов`язань підприємств і комерсантів на всі території держави в період з 12.03.2020 до теперішнього часу, тобто до 18.02.2021 (далі Довідка 1) (т. 1, а.с. 31). Врахування Довідки 1 відповідачем підтверджується Додатком № 2 до акта перевірки «Узагальнений перелік документів, які були використані при проведенні перевірки ПП «Фловекс» (т. 1, а.с. 17).
Відтак, на переконання суду, окреслені обставини свідчать про неоднаковий підхід контролюючого органу до наданих платником податків документів, тому, суд вважав, що при вирішенні спору по суті окреслені обставини не можуть бути покладені в основу рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, позаяк спричиняють правову невизначеність для платника податків щодо зазначеного.
Як підкреслив суд, контролюючим органом пеня за порушення строків розрахунків ЗЕД до 2021 року не нараховувалась у зв`язку з форс-мажорними обставинами, передбаченими в довідці, що видана Торгово-промисловою палатою Латвії за № 2021/203 від 18.02.2021, натомість при здійсненні перевірки, Довідка 2 не була врахована контролюючим органом, не зважаючи на наявність фактично аналогічних форс-мажорних обставин.
Суд дійшов висновку про не відповідність оскаржуваного рішення критеріям, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, визнав позовні вимоги обґрунтованими та задовольнив адміністративний позов.
Натомість Головне управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки: 
- рішення Київського окружного адміністративного суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права;
- загроза пандемії COVID 19, як обставини непереборної сили, звільняють від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання;
- довідки Торгово-Промислової Палати Латвії не містять інформації щодо неможливості нерезидента SIA DEE BALTIC (Латвія) виконати зобов`язання за контрактом від 02.09.2019 № 02/09-1 та не розкриває, як обмеження введені урядом та Кабінетом Міністрів Латвії, вплинули на господарську діяльність нерезидента SIA DEE BALTIC;
- надані підприємством копії довідок, видані Торгово-промисловою палатою Латвії, викладені російською мовою без перекладу та без належним чином легалізованих копій з нотаріально засвідченим перекладом відповідно до чинного законодавства.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Загальні правові, економічні та соціальні засади створення торгово-промислових палат в Україні, встановлює організаційно-правові форми і напрями їх діяльності, а також принципи їх взаємовідносин з державою визначає Закон України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР (далі - Закон № 671/97-ВР).
Відповідно до положень частини першої та другої статті 14-1 Закону № 671/97-ВР, з урахуванням внесених змін Законом № 530-IX від 17.03.2020 Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Отже, карантин є надзвичайною та невідворотною обставиною, що об`єктивно унеможливлює виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.
В контексті доводів апелянта про те, що загроза пандемії COVID 19, як обставини непереборної сили, звільняють від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання; довідки Торгово-Промислової Палати Латвії не містять інформації щодо неможливості нерезидента SIA DEE BALTIC (Латвія) виконати зобов`язання за контрактом від 02.09.2019 № 02/09-1 та не розкриває, як обмеження введені урядом та Кабінетом Міністрів Латвії, вплинули на господарську діяльність нерезидента SIA DEE BALTIC, колегія суддів звертає увагу на наступне.
У постановах від 05 жовтня 2023 року у справі №520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі №818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі №812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі №805/1087/16 Верховний Суд зазначив, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.
З наведених вище підходів слідує, що саме по собі існування форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) ще не є свідченням того, що безпосередньо вона вплинула на неможливість виконання особою певного зобов`язання за договором чи обов`язку, передбаченого законодавчими та іншими нормативними актами. Такий зв`язок має встановлюватись, як шляхом надання сертифіката (довідки) Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП, так і оцінкою інших належних доказів, що можуть це підтвердити.
Отже, сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом неможливості виконання зобов`язання, а повинен оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та характеру зобов`язання.
Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не змогла виконати ті чи інші зобов`язання.
Як вбачається із матеріалів справи до заперечень на акт перевірки позивачем було долучено копію довідки, видану Торгово-промисловою палатою Латвії за № 2022/1053 від 22.10.2022 про обставини форс-мажору в країні за період з 12.03.2020 по 28.02.2022 (далі Довідка 2) (т. 1, а.с. 32).
Як слідує зі змісту акта перевірки ГУ ДПС у Київській області при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Фловекс» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за зовнішньоекономічним контрактом від 02.09.2019 №02/9-01 з компанією SIA DEE BALTIC (Латвія) використано та враховано форс-мажорні обставини, які підтверджуються довідкою, що видана Торгово-промисловою палатою Латвії за № 2021/203 від 18.02.2021 та якою встановлено, що введення розпорядженням Кабінету Міністрів № 103, 655 і постановою № 360 обмеження у зв`язку з COVID-19 суттєво вплинуло на господарську діяльність і виконання договірних зобов`язань підприємств і комерсантів на всі території держави в період з 12.03.2020 до теперішнього часу, тобто до 18.02.2021 (далі Довідка 1) (т. 1, а.с. 31). Врахування Довідки 1 відповідачем підтверджується Додатком № 2 до акта перевірки «Узагальнений перелік документів, які були використані при проведенні перевірки ПП «Фловекс» (т. 1, а.с. 17).
На переконання колегії суддів, вказані обставини свідчать про неоднаковий підхід контролюючого органу до наданих платником податків документів, тому, суд апеляційної інстанції вважає, що при вирішенні спору по суті окреслені обставини не можуть бути покладені в основу рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, позаяк спричиняють правову невизначеність для платника податків щодо зазначеного.
Пеня нарахована позивачу починаючи з 2021 року, водночас, контролюючим органом пеня за порушення строків розрахунків ЗЕД до 2021 року не нараховувалась у зв`язку з форс-мажорними обставинами, передбаченими в довідці, що видана Торгово-промисловою палатою Латвії за № 2021/203 від 18.02.2021.
Натомість, при здійсненні перевірки, Довідка 2 не була врахована контролюючим органом, не зважаючи на наявність фактично аналогічних форс-мажорних обставин.
Колегія суддів звертає увагу на те, що викладене свідчить про різний правовий підхід контролюючого органу до оцінки наявності / відсутності форс-мажорних обставин, що, є не допустимим.
У контексті доводів апелянта про те, що довідки Торгово-Промислової Палати Латвії не містять інформації щодо неможливості нерезидента SIA DEE BALTIC (Латвія) виконати зобов`язання за контрактом від 02.09.2019 № 02/09-1 та не розкриває, як обмеження введені урядом та Кабінетом Міністрів Латвії, вплинули на господарську діяльність нерезидента SIA DEE BALTIC, надані підприємством копії довідок, видані Торгово-промисловою палатою Латвії, викладені російською мовою без перекладу та без належним чином легалізованих копій з нотаріально засвідченим перекладом відповідно до чинного законодавства, колегія суддів констатує, що ПП «Фловекс» позбавлене можливості будь-якого впливу на зміст довідок Торгово-Промислової Палати Латвії щодо контрагента SIA DEE BALTIC, окрім того, відсутність нотаріального засвідченого перекладу не є предметом спору даної справи та не впливає на наявність чи відсутність обов`язку у суб`єкта господарювання доводити існування причинно-наслідкового зв`язку між настанням форс-мажорних обставин і невиконанням (несвоєчасним виконанням), зокрема, податкових зобов`язань.
Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями частини першої статті 90 КАС України, встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Так, у постановах Верховного Суду від 22 травня 2024 року (справа №620/14203/23), від 11 вересня 2024 року (справа №520/21174/23), від 15 серпня 2024 року та від 16 січня 2025 року (справа №580/4079/23) висловлено наступну правову позицію.
«Положення Закону №2473-VIII не визначають жодним чином повноважень контролюючого органу на власний розсуд надавати оцінку висновку торгово-промислової палати щодо наявності форс-мажорних обставин, як і не покладають на суб`єкта господарювання обов`язок довести контролюючому органу наявність форс-мажорних обставин, а навпаки - вказується лише про необхідність надати довідку (сертифікат) про існування форс-мажорних обставин у конкретно визначеній господарській операції. Тобто, частина шоста статті 13 Закону "Про валюту та валютні операції" надає у спірних правовідносинах довідці (сертифікату) торгово-промислової палати ознаки преюдиційного характеру, оскільки визначає цей документ як достатній доказ існування форс-мажорних обставин у конкретному випадку, що не вимагає надання додаткових доказів та документів під час проведення перевірки або під час оскарження в судовому порядку її наслідків.».
Тобто, Верховний Суд у вищенаведених справах констатував, що на підтвердження існування форс-мажорних обставин необхідно (достатньо) надавати відповідну довідку уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту), що, у свою чергу, вказує на відсутність у контролюючого органу права вимагати від суб`єкта господарювання інші докази на підтвердження факту існування обставин непереборної сили.
Верховний Суд дійшов висновку про відсутність обов`язку у суб`єкта господарювання доводити існування причинно-наслідкового зв`язку між настанням форс-мажорних обставин (введення воєнного стану в Україні) і невиконанням (несвоєчасним виконанням), зокрема, податкових зобов`язань.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всі вимоги законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
За правилами статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 316, 321, 322, 325, 328-331 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко

Повний текст постанови складено 01.04.2026.