ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2026 року м.Дніпро Справа № 908/1873/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),
судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ревтової Надії Федорівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2025 
(повний текст рішення суду складено 19.09.2025)
у справі № 908/1873/25 (суддя Мірошниченко М.В.)
за позовом Запорізької міської ради
до Фізичної особи-підприємця Ревтової Надії Федорівни
про стягнення 207 227,87 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулась Запорізька міська рада з позовом до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ревтової Надії Федорівни про стягнення заборгованості за договором оренди землі №201606000100265 від 03.08.2016 за період з 01.01.2023 по 30.11.2024 у сумі 207227,87 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач у спірному періоді не в повному обсязі сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою, в розмірі, який відповідає встановленим у договорі оренди вимогам (п.п.15.5 договору, Рішення Запорізької міської ради №26 від 28.11.2018 “Про встановлення розміру орендної плати”), з урахуванням коефіцієнту індексації, як то передбачено умовами договору та положеннями ст.ст. 288-289 Податкового кодексу України.
Позов заявлено на підставі ст.ст. 11, 16, 377, 509, 525, 526, 530, 759, 762 Цивільного кодексу України, ст. 83, 120, 206 Земельного кодексу України, ст. ст. 21, 24 Закону України “Про оренду землі”, ст.ст. 173, 174, 193, 202, 283 Господарського кодексу України, пп. пп. 14.1.125, 14.1.136 п.14.1 ст.14, ст. 270, п.287.1 ст.287, пп.288.5.1, 288.5.2 п.288.5 ст.288, ст.289 Податкового кодексу України.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.09.2025 позов задоволено.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Ревтової Надії на користь Запорізької міської ради заборгованість за договором оренди землі №201606000100265 від 03.08.2016 за період з 01.01.2023 по 30.11.2024 у сумі 207 227,87 грн. (двісті сім тисяч двісті двадцять сім грн. 87 коп.) (отримувач ГУК у Зап.обл/ТГ м. Запоріжжя/18010900, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код платежу 18010900 «Орендна плата з фізичних осіб», номер рахунку (IBAN) UA928999980334149815000008479).
Стягнути з Фізичної особи підприємця Ревтової Надії Федорівни на користь Виконавчого комітету Запорізької міської ради судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви у сумі 2 486,73 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят шість грн. 73 коп.), отримувач: Виконавчий комітет Запорізької міської ради, рахунок: UA058201720344270024000034816, ЄДРПОУ 02140892, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ.
Не погодившись з рішенням суду, через систему «Електронний суд», Фізична особа -підприємць Ревтова Надія Федорівна, звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду від 09.09.2025 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог; стягнути з Запорізької міської ради на користь ФОП Ревтової Н.Ф. судовий збір, сплачений за подання апеляційної сккрги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність у відповідача заборгованості зі сплати орендної плати.
Скаржник зазначає, що між сторонами 03.08.2016 укладено договір оренди земельної ділянки №201606000100265, відповідно до пункту 12 якого орендна плата становить 78 711,71 грн., що дорівнює 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. При цьому зміни до договору в частині розміру орендної плати сторонами не вносилися, а позивач не надсилав пропозицій щодо укладення додаткової угоди.
На думку скаржника, рішення Запорізької міської ради від 28.11.2018 №26 про встановлення ставки орендної плати у розмірі 6% для земельних ділянок, наданих під автозаправні станції, саме по собі не змінює умов укладеного договору оренди та не може бути підставою для одностороннього збільшення розміру орендної плати. Водночас за договором земельна ділянка передана для розташування автомийки, а не автозаправної станції.
Крім того, скаржник вказує, що суд безпідставно дійшов висновку про передачу всієї земельної ділянки в користування ТОВ «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ». За твердженням відповідача, в користування цьому товариству передано лише частину майданчика площею 90 кв. м, що становить приблизно 1/12 від площі всієї орендованої земельної ділянки (1064 кв. м). При цьому значна частина ділянки зайнята будівлею автомийки, яка належить відповідачу та не передавалася в користування третім особам.
Скаржник також заперечує правильність розрахунку заборгованості, оскільки позивач здійснив його на підставі витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.03.2016, тоді як відповідачем отримано новий витяг з технічної документації від 07.10.2025, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки є значно меншою. На думку скаржника, використаний позивачем витяг не може вважатися належним доказом.
Також відповідач зазначає, що у спірний період податкові зобов`язання зі сплати орендної плати були задекларовані та сплачені у повному обсязі відповідно до податкових декларацій за 2023 та 2024 роки, прийнятих контролюючим органом, у зв`язку з чим податковий борг відсутній.
Окрім того, скаржник просить прийняти додаткові докази, які не були подані до суду першої інстанції з поважних причин, оскільки відповідач не брав участі у розгляді справи та не був належним чином повідомлений про її розгляд.
03.11.2025 Запорізька міська рада подала через систему «Електронний суд» відзив, у якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін та заперечує доводи апеляційної скарги.
Позивач зазначає, що рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 №6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)» та від 30.06.2015 №7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» встановлено порядок визначення орендної плати та введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста з 01.01.2016.
03.08.2016 між Запорізькою міською радою та ФОП Ревтовою Н.Ф. укладено договір оренди землі №201606000100265, за яким відповідачці передано в оренду земельну ділянку площею 0,1046 га з кадастровим номером 2310100000:06:016:0006. Відповідно до розрахунку, що є додатком до договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2016 становила 2 263 723,64 грн, а розмір орендної плати визначено у розмірі 3% від такої оцінки.
Позивач вказує, що рішенням Запорізької міської ради від 28.11.2018 №26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» для земельних ділянок, наданих під розміщення автозаправних станцій, встановлено ставку орендної плати у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки. Оскільки частина спірної земельної ділянки використовується для розміщення автозаправної станції, а площі під різні об`єкти не розмежовані, відповідно до вказаного рішення застосовується більший відсоток орендної плати до всієї площі земельної ділянки.
Крім того, позивач зазначає, що відповідачка, передавши частину земельної ділянки у користування ТОВ «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ», фактично змінила спосіб її використання без згоди власника, чим порушила умови договору оренди.
Запорізька міська рада також вказує, що відсутність податкового боргу за даними електронного кабінету платника податків не свідчить про відсутність заборгованості за договором оренди землі, оскільки спір у цій справі стосується виконання договірних, а не податкових зобов`язань.
Також позивач вважає безпідставними доводи щодо неправильності розрахунку заборгованості. Розрахунок здійснено на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.03.2016 №1893/86-16, який є складовою договору оренди та не був скасований чи визнаний недійсним. При цьому при визначенні розміру орендної плати враховано встановлену рішенням міської ради ставку 6% та коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2025 матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Ревтової Надії Федорівни у судовій справі № 908/1873/25 передано на розгляд колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.10.2025 витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали господарської справи № 908/1873/25. Вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Ревтової Надії Федорівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2025, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, відкладено до надходження матеріалів справи № 908/1873/25 до Центрального апеляційного господарського суду.
20.10.2025 матеріали даної справи надійшли до ЦАГС.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ревтової Надії Федорівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2025 у справі № 908/1873/25. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
Рішенням Запорізької міської ради №74/49 від 10.06.2015 Ревтовій Надії Федорівні як фізичній особі-підприємцю поновлено строком на 19 років договір оренди землі кадастровий номер: 2310100000:06:016:0006, площею 0,1046 га по пр. Радянському, 1в у м. Запоріжжі.
Рішенням Запорізької міської ради від 19.02.2016 №18, проспект Радянський в місті Запоріжжі перейменовано на проспект Інженера Преображенського.
03.08.2016 між Запорізькою міською радою (далі за текстом – позивач, орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Ревтовою Надією Федорівною (далі за текстом – відповідач, орендар) було укладено договір оренди землі №201606000100265 (далі за текстом – договір).
Право оренди зареєстровано в Департаменті реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис від 26.08.2016 за №16148240, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №428323654 від 23.05.2025.
Згідно з п. п. 1, 3 договору орендодавець, відповідно до рішення п`ятдесят восьмої сесії шостого скликання Запорізької міської ради №74/49 від 10.06.2015 надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер: 2310100000:06:016:0006, площею 0,1046 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр.Інженера Преображенського (в минул. пр. Радянський), 1в для розташування автомийки.
Відповідно до п. 4 договору на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: будівля автомийки орендаря, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки №66980630 від 31.08.2016.
Відповідно до п. 11 договору його укладено строком до 10.06.2034.
Пунктом 6 договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 623 723,64 грн. (два мільйони шістсот двадцять три тисячі сімсот двадцять три гривні 64 копійки) в цінах 2016 року.
Відповідно до п.12 договору оренда плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 78 711,71 грн. (сімдесят вісім тисяч сімсот одинадцять гривень 71 копійка), що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2016 року.
Згідно долученого до договору оренди земельної ділянки Розрахунку розміру орендної плати земельної ділянки, її грошова оцінка проведена станом на 01.01.2016 та становить 2263723,64 грн.; прийнятий для розрахунку розміру орендної плати, відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки – 3%; розмір орендної плати – 78 711,71 грн.
Відповідно до п.14 договору орендна плата вноситься щомісячно рівним частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету.
Запорізька міська рада відповідно до акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що є невід`ємною частиною договору, передала земельну ділянку в оренду орендарю.
За таких умов у відповідача виник обов`язок щомісячно рівним частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, на розрахунковий рахунок місцевого бюджету сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою.
Згідно з положеннями ст.287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою; податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до абзацу 1 п.288-1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Згідно зі ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою.
30.06.2015 Запорізька міська рада прийняла рішення №6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)». Відповідно до додатку 3 цього рішення, встановлено розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).
Згідно з ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Крім того, рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста з 01.01.2016 і зазначено, що нормативна грошова оцінка земель м.Запоріжжя підлягає щорічній індексації відповідно до вимог діючого законодавства.
В пункті 34 договору визначено, що орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі вносити оренду плату (пп. 34.4); самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством (пп. 34.6).
Таким чином, на підставі умов договору оренди землі відповідач мав у повному обсязі сплачувати орендну плату у встановленому договором розмірі з урахуванням коефіцієнту щорічної індексації за попередній рік за наростаючим підсумком, оскільки вона є складовою орендної плати, а також з урахуванням нової нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та ставок орендної плати.
Відповідно до п.31 договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного та повного внесення орендної плати (пп. 31.4).
У статті 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Згідно з висновками, наведеними у постановах Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 804/937/16, від 23.06.2022 у справі № 160/8668/19, нормами Податкового кодексу України (п. 289.2 ст. 289) прямо передбачено, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти розраховує Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин і їх чинність не залежить від того, чи іншого рішення ради. На відповідні коефіцієнти індексується нормативна грошова оцінка, яка є чинною у відповідний період.
Відповідно до даних офіційного сайту Державної податкової служби України Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України листом від 12.01.2024 № 6-28-0.222-600/2-24 повідомила про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2021 роки.
Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки (далі по тексту - НГО) земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2016-2021 роки: 2015 рік – 1,433;2016 рік – 1,06; 2017 рік – 1,0; 2018 рік – 1,0; 2019 рік – 1,0; 2020 рік – 1,0; 2021 рік – 1,1.
Відповідно до даних з офіційного сайту Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2022 рік становить для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь) – 1,15.; значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік становить 1,051; значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік становить – 1,12 (для всіх категорій земель та видів земельних угідь).
Враховуючи вищевикладене, розмір річної орендної плати відповідача за 2016 рік, відповідно до умов договору розраховувався наступним чином: НГО (в цінах 2016 року) *3% (враховуючи п.12 договору, де зазначена сума орендної плати у розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2016 року), а також враховуючи вимоги рішення Запорізької міської ради №6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) від 30.06.2015, відповідно до додатку 3 якого, розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності встановлено у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).
Листом Головного управління ДПС у Запорізькій області від 27.01.2025 №963/5/08-01-13-01-04 повідомлено, що згідно з даними Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, за адресою: м. Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського,1в має діючу ліцензію на роздрібну торгівлю пальним ТОВ «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» (ЄДРПОУ 43096382), термін дії ліцензії: 03.11.2022-03.11.2027. ТОВ «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» для отримання ліцензії разом із заявою надано договір оренди землі від 03.08.2016 №201606000100265, укладений між Запорізькою міською радою та ФОП Ревтовою Н.Ф. за адресою: м. Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського,1в, загальною площею 0,1046га (кадастровий номер земельної ділянки: 23101000000:06:016:0006).
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» (ЄДРПОУ 43096382) є роздрібна торгівля пальним.
Крім того, актом обстеження території 0049 від 28.02.2023, складеним старшим інспектором відділу оперативного контролю у сфері благоустрою та паркування Установи «Інспекція з благоустрою міста Запоріжжя» Запорізької міської ради, підтверджується той факт, що земельна ділянка з кадастровим номером: 2310100000:06:016:0006, яка є предметом договору оренди №201606000100265, укладеного між відповідачем та Запорізькою міською радою, використовується для розміщення АГЗС-АЗС, у складі якої перебуває: газове обладнання, паливно-роздавальна колонка, металева конструкція (стела), металеві конструкції (два наземні резервуари) та тимчасова споруда для обслуговування клієнтів.
Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради №126/44 від 02.03.2023 «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста Запоріжжя за адресою: просп. Інженера Преображенського, 1-в (на підставі акту обстеження території від 28.02.2023 №0049)», вирішено, серед іншого, усунути наслідки порушень Правил благоустрою території міста Запоріжжя, затверджених рішенням міської ради від 22.06.2011 №41 шляхом демонтажу АГЗС-АЗС; звільнити об`єкт благоустрою від зазначеного об`єкту шляхом демонтажу та його транспортування до місця зберігання.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.06.2023 у справі №280/1558/23 позовні вимоги ТОВ «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» до Виконавчого комітету Запорізької міської ради задоволено та визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради №126/44 від 02.03.2023.
Рішенням суду встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться в оренді у Ревтової надії Федорівни, яка уклала договір оренди землі з Запорізькою міською радою 03.08.2016 №201606000100265, кадастровий номер земельної ділянки: 2310100000:06:016:0006; строк дії договору до 10.06.2034; цільове призначення земельної ділянки секція В 03:15: землі житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. В подальшому 10.10.2022 між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір оренди на користування нерухомого майна - частини майданчика з твердим покриттям, загальною площею 90 м.кв. Також, необхідно зазначити, що ТОВ «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» було отримано дозвіл Головного управління Держпраці у Запорізькій області Державної служби України з питань праці №187.22.23, яким було дозволено експлуатувати машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки. Відповідно до ліцензії Головного управління ДПС у Запорізькій області позивачу надано право здійснювати роздрібну торгівлю пальним. Суд наголосив на тому, що позивачем було отримано вказані дозвіл та ліцензію на підставі вказаного вище договору оренди нерухомого майна.
Вищевказане свідчить про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:06:016:0006, площею 0,1046 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського, 1в, була передана відповідачем в користування ТОВ «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» для здійснення останнім своєї підприємницької діяльності, зокрема, але не виключно для роздрібної торгівлі пальним.
Рішенням Запорізької міської ради від 28.11.2018 №26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки) річний розмір орендної плати за земельні ділянки, надані для розташування автозаправних станцій, газових автозаправних станцій становить 6% від їх нормативної грошової оцінки.
Для розрахунку заборгованості розміру орендної плати Департаментом управління активами Запорізької міської ради було враховано дані рішень Запорізької міської ради №7 від 30.06.2015 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» та від 28.11.2018 №26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю»; витяг НГО від 03.03.2016 №1893/86-16, листа ГУ ДПС у Запорізькій області №963/5/08-01-13-01-04 від 27.01.2025 та листа державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2024 №6-28-0.222-600/2-24.
Виходячи із системного аналізу норм земельного та податкового законодавства України, орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ч.1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України), а з другого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).
Разом з тим, підставою для нарахування орендної плати за землю є саме договір оренди земельної ділянки (ч.2 ст.21 Закону України «Про оренду землі», п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України).
За змістом ч.2 ст.21 Закону України «Про оренду землі», Податковим кодексом України регулюються виключно строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, тоді як всі інші питання, зокрема, розмір, умови нарахування та внесення орендної плати за землю, порядок та підстави зміни такого розміру, встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, про що також зазначено в п.288.4 ст.288 цього Кодексу.
Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 925/258/17, від 31.10.2021 у справі 910/14176/20).
Згідно з пп.288.5.1, 288.5.2 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 (трьох) відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 (одного) відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 (одного) відсотка їх нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
За змістом ч.5 ст.5 Закону України «Про оцінку земель» та ст.289 Податкового кодексу України, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.
Відомості у Витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок є обов`язковими для визначення орендної плати (постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4328/16-ц, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17).
Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності.
Згідно з пп.14.1.125 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу – це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Відповідно до положень п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = І:100, де І – індекс споживчих цін за попередній рік.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель (п.289.3 ст.289 Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч.3 ст.21 Закону України «Про оренду землі»).
Вищенаведеними нормами чинного законодавства визначена індексація нормативної грошової оцінки земельної ділянки в порядку, визначеному Податковим кодексом, та індексація орендної плати згідно із Законом України «Про оренду землі».
Як слідує з положень ст.11 Цивільного кодексу України, договір є підставою для виникнення зобов`язань, які згідно зі статтями 525, 526, 530 цього Кодексу повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.
Відповідно до ч.3 ст.21 Закону України «Про оренду землі» обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Згідно з висновками, наведеними у постановах Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 804/937/16 та від 23.06.2022 у справі № 160/8668/19, нормами Податкового кодексу України (п. 289.2 ст. 289) прямо передбачено, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно (тобто шляхом множення) від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти розраховує Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин і їх чинність не залежить від того, чи іншого рішення ради.
На відповідні коефіцієнти індексується нормативна грошова оцінка, яка є чинною у відповідний період.
У статті 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Відповідач за розрахунковий період з 03.11.2022 по 30.11.2024 не в повному обсязі сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою, в розмірі, який відповідає встановленим у договорі оренди вимогам (п.п.15.5 договору, Рішення Запорізької міської ради №26 від 28.11.2018 «Про встановлення розміру орендної плати»), з урахуванням коефіцієнту індексації, як то передбачено умовами договору та положеннями ст.ст. 288-289 Податкового кодексу України.
Розрахунок заборгованості здійснено позивачем з урахуванням Витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 03.03.2016 №1893/86-16 в цінах 2016 року 
НГО земельної ділянки за 2023 рік є добутком НГО в цінах 2016 року та коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за період 2016-2022 років.
Тобто, НГО земельної ділянки за 2023 рік становить 3 518 151,03 грн. = 2 623 723,64 грн. * (1,06*1,0*1,0*1,0*1,0*1,1*1,15).
Отже, орендна плата, яку відповідачка повинна була сплатити за 2023 рік склала 211 089,06 грн. = 3 518 151,06 грн. *6%.
Розмір орендної плати за 2024 рік розраховується аналогічно, але враховуючи, що НГО земельної ділянки за 2024 рік є добутком НГО земельної ділянки за 2023 рік та коефіцієнтом індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2023 рік.
Тобто, НГО 2024 року склала 3 697 576,73 грн. = 3 518 151,03 грн. *1,051. 
Звідси орендна плата, яку відповідач мала сплатити за 2024 рік, склала 221 854,60 грн. = 3 697 576,73 грн. *6%.
Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги до відповідача за період з 01.01.2024 по 30.11.2024, то розмір орендної плати за земельну ділянку за вказаний період (11 місяців) склав 203 366,68 грн. = 221 854,60 грн. /12 місяців *11місяців.
Отже, загальний розмір орендної плати за період з 01.01.2023 по 31.11.2024 склав 414 455,74 грн. = 211 089,06 грн. + 203 366,68 грн.
Згідно вищезгаданого листа ГУ ДПС у Запорізькій області від 27.01.2025, відповідачем (з урахуванням уточнюючої декларації 16.02.2024) у 2023 році було сплачено 105 544,53 грн.; у 2024 році (станом на 20.01.2025 сплачено за повних 11 місяців 2024 року) 101 683,34 грн., що разом становить 207 227,87 грн.
Таким чином, за період з 01.01.2023 по 30.11.2024 відповідач має заборгованість зі сплати орендної плати за договором у сумі 207 227,87 грн. = 414 455,74 грн. – 207 227,87 грн.
Відповідачем при поданні податкової декларації за 2022 рік нарахував та сплатив плату за землю у сумі 15 296,30 грн. Вказана сума орендної плати розрахована наступним чином: НГО за 2022 рік * 6% / 12 місяців, що становить: 3 059 261,76 грн.*6%/12 місяців = 15 296,30 грн., тобто з урахуванням збільшеної нормативно-грошової оцінки землі та ставки орендної плати.
Рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 №6 та №7, від 28.11.2018 №26 не змінювались та не скасовувались і є чинними станом на теперішній час.
Між тим, за відповідачем за період з 01.01.2023 по 30.11.2024 обліковується заборгованість зі сплати орендної плати за договором у сумі 207 227,87 грн.
Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме: 18.03.2025 на адресу відповідача засобами поштового зв`язку відправленням №6912600110439 було направлено претензію (вимогу) вих. №01/02-11/0410 від 14.03.2025 про сплату заборгованості з орендної плати за землю, облікованої станом на 30.11.2024.
Проте станом на день звернення з позовом до суду дана вимога залишена без відповіді та виконання.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виснував, що Відповідачкою не надано доказів сплати заборгованості в сумі 207 227,87 грн або обґрунтованих заперечень проти позову, що стало підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Колегія суддів апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вважає висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між Запорізькою міською радою та ФОП Ревтовою Н.Ф. укладено договір оренди земельної ділянки від 03.08.2016 №201606000100265, за умовами якого відповідач прийняла у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1046 га з кадастровим номером 2310100000:06:016:0006, строком до 10.06.2034.
Умовами договору передбачено обов`язок орендаря своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, а також самостійно здійснювати індексацію її розміру відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель (п.34 договору).
Відповідно до положень ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата є платежем, який орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою, а її розмір та умови внесення визначаються договором.
Разом з тим, згідно зі ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнтів індексації, що застосовуються кумулятивно від дати проведення такої оцінки.
Як правильно встановив суд першої інстанції, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2016 рік становила 2 623 723,64 грн., а з урахуванням передбачених законодавством коефіцієнтів індексації її розмір:
за 2023 рік становив 3 518 151,03 грн.,
за 2024 рік – 3 697 576,73 грн.
Враховуючи рішення Запорізької міської ради від 28.11.2018 №26, яким для земельних ділянок, що використовуються для розміщення автозаправних станцій та газових автозаправних станцій, встановлено ставку орендної плати 6 % від нормативної грошової оцінки, суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір орендної плати:
за 2023 рік – 211 089,06 грн,
за 2024 рік (за 11 місяців) – 203 366,68 грн.
Таким чином, загальна сума орендної плати за період з 01.01.2023 по 30.11.2024 становить 414 455,74 грн.
Водночас, відповідно до відомостей Головного управління ДПС у Запорізькій області, відповідачем за цей період фактично сплачено 207 227,87 грн, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 207 227,87 грн.
Доказів повного погашення зазначеної заборгованості або обґрунтованих заперечень щодо правильності здійсненого позивачем розрахунку відповідачем суду не надано.
З огляду на приписи статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Отже, встановивши факт неналежного виконання відповідачем обов`язку щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
Щодо фактичного використання земельної ділянки та правомірності застосування ставки 6%.
Судом встановлено, що, незважаючи на цільове призначення за договором (для розташування автомийки), фактично земельна ділянка використовується для розташування АГЗС-АЗС та передана відповідачкою в користування ТОВ «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» для здійснення діяльності з роздрібної торгівлі пальним. Зазначене підтверджується сукупністю доказів: актом обстеження території №0049 від 28.02.2023, рішенням виконавчого комітету №126/44 від 02.03.2023, листом ГУ ДПС у Запорізькій області №963/5/08-01-13-01-04 від 27.01.2025 про наявність діючої ліцензії на роздрібну торгівлю пальним у ТОВ «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ», а також рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.06.2023 у справі №280/1558/23, яким встановлено факт укладення між відповідачкою та ТОВ «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» договору оренди частини майданчика площею 90 кв.м.
Відповідно до частини 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, є обов`язковими для виконання на відповідній території. 
Рішенням Запорізької міської ради №26 від 28.11.2018 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» для земельних ділянок, наданих для розташування автозаправних станцій, газових автозаправних станцій, встановлено річну орендну плату у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки. 
Пунктом 4 вказаного рішення передбачено, що у разі передачі земельних ділянок в оренду для розміщення кількох видів об`єктів без визначення площ для кожного об`єкта, застосовується більший відсоток.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування ставки 6% до всієї площі земельної ділянки, оскільки її фактичне використання (для обслуговування діяльності з торгівлі пальним) відповідає критеріям, визначеним рішенням ради №26, а відсутність розподілу площ під різні об`єкти зумовлює застосування більшої ставки.
Щодо розрахунку заборгованості, нормативної грошової оцінки та індексації.
Відповідно до статті 289 Податкового кодексу України, частини 5 статті 5 Закону України «Про оцінку земель», для визначення розміру орендної плати за землі комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка (НГО) земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації. 
Пунктами 34.4 та 34.6 договору на орендаря покладено обов`язок самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації НГО.
Базою для розрахунку правомірно використано Витяг з технічної документації про НГО від 03.03.2016 №1893/86-16, який є невід`ємною частиною договору, був отриманий за заявою самої відповідачки і не оскаржувався нею. НГО в цінах 2016 року становила 2 623 723,64 грн.
Розрахунок заборгованості здійснено із застосуванням коефіцієнтів індексації, визначених Держгеокадастром (лист від 12.01.2024 №6-28-0.222-600/2-24 та дані офіційного сайту), кумулятивно:
НГО на 2023 рік: 2 623 723,64 грн * (1,06 (2016) * 1,0 * 1,0 * 1,0 * 1,0 * 1,1 (2021) * 1,15 (2022)) = 3 518 151,03 грн.
Річна орендна плата за 2023 рік (6%): 211 089,06 грн.
НГО на 2024 рік: 3 518 151,03 грн * 1,051 (2023) = 3 697 576,73 грн.
Річна орендна плата за 2024 рік (6%): 221 854,60 грн; за 11 місяців 2024 року: 203 366,68 грн.
Загальна сума орендної плати за період 01.01.2023 – 30.11.2024: 414 455,74 грн.
З урахуванням часткової сплати відповідачкою коштів (105 544,53 грн за 2023 рік та 101 683,34 грн за 11 місяців 2024 року, що разом становить 207 227,87 грн), заборгованість складає 207 227,87 грн (414 455,74 - 207 227,87).
Доводи відповідачки щодо використання застарілої методики для витягу є безпідставними, оскільки вказаний витяг є чинним, не скасований, а розрахунок проведено з урахуванням обов`язкових щорічних коефіцієнтів індексації, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду (постанови від 18.12.2019 у справі №804/937/16, від 23.06.2022 у справі №160/8668/19) про кумулятивне застосування коефіцієнтів.
Щодо посилання на відсутність податкового боргу.
Посилання відповідачки на відсутність податкового боргу за даними Кабінету платника податків не спростовує наявності заборгованості саме за договором оренди. Правовідносини між сторонами є договірними та регулюються нормами цивільного, господарського та земельного законодавства, а не податкового (частина 2 статті 1 Цивільного кодексу України). Задекларовані перед податковим органом суми можуть не відповідати фактичному розміру орендної плати, визначеному договором з урахуванням змін НГО та рішень міської ради. Крім того, позивачем враховано всі фактично сплачені відповідачкою кошти, що підтверджується листом ДПС.
За таких обставин доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Щодо не повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної справи.
Матеріалами даної справи встановлено, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.06.2025 відкрито провадження у справі № 33/98/25 та призначено підготовче засідання на 10.07.2025.
У зв`язку з відсутністю у відповідача електронного кабінету, копії ухвал суду (від 23.06.2025 та від 10.07.2025) надсилалися йому поштою (69091, м Запоряжжя, вул. Героїв полку Азов, б.144 кв. 49) та додатково розміщувалися на сайті суду для ознайомлення. (а.с. 77, 79-84, 89)
Поштові відправлення з копіями обох ухвал були повернуті до суду 14.07.2025 та 30.07.2025 з відміткою відділення зв`язку «за закінченням терміну зберігання».
У підготовче засідання 12.08.2025 представник відповідача не з`явився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив. 
Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про належне виконання ним процесуального обов`язку щодо повідомлення учасника справи про розгляд справи. Неотримання відповідачем судових ухвал є наслідком його власної поведінки та перебуває у сфері його процесуального ризику. При цьому в апеляційній скарзі відповідач сам зазначає, що його місцезнаходження не змінювалося.
Щодо подання доказів на стадії апеляційного провадження колегія суддів зазначає, що відсутність відповідних доказів на момент розгляду справи судом першої інстанції виключає можливість їх прийняття судом апеляційної інстанції в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України незалежно від причин їх неподання.
Допущення можливості подання та прийняття таких доказів судом апеляційної інстанції призвело б до порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.07.2020 у справі № 904/2104/19.
Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів досліджено та відхиляються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на правильне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Центральний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, а оскаржуване рішення, в оскаржуваній частині, ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 у справі № 904/2315/25, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.
Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ревтової Надії Федорівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2025 у справі № 908/1873/25 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2025 у справі № 908/1873/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін