ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/2566/26
провадження № 1-кп/753/1403/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2026 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 (далі - суд), розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 12025105020001248 від 12.11.2025, за обвинуваченням 

ОСОБА_2 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, 
громадянки України, яка зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_1 , та яка проживає за адресою: 
АДРЕСА_2 , 
раніше судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК України), 

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 09 лютого 2026 року в порядку ст. 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) надійшов обвинувальний акт з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до формулювання висунутого обвинувачення, яке суд визнає доведеним, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за таких обставин.
Так, ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що вона маючи на меті протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, 12 листопада 2025 року, приблизно о 09 год. 30 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , через месенджер «Телеграм», встановлений на її мобільному телефоні, з невстановленою органом досудового розслідування особою, за грошові кошти в сумі 500 грн, домовилась щодо незаконного придбання психотропної речовини - PVP, для власного вживання, без мети збуту.
Одразу ж після цього, ОСОБА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини, через термінал «Ibox», який розташований на вул. Харківське шосе, 160, у м. Києві, перерахувала зазначену грошову суму на вказаний невстановленою органом досудового розслідування особою номер рахунку та отримала повідомлення з інформацією про місце знаходження психотропної речовини.
У подальшому, 12 листопада 2025 року, приблизно о 11 год. 30 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи у парку Партизанської слави, що у м. Києві, з ґрунтової поверхні землі забрала, тим самим умисно незаконно придбала раніше замовлену психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,671 г, що знаходилась у прозорому полімерному пакеті з пазовим замком, на якому фрагмент ізоляційної стрічки червоного кольору, яку ОСОБА_2 поклала до правої кишені пальто, у яке вона була одягнена, тим самим почала умисно, незаконно зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.
Того ж дня, а саме 12 листопада 2025 року, о 11 год. 48 хв., за адресою: м. Київ, вул. Ялинкова, 8-А, працівниками поліції затримано ОСОБА_2 , у якої під час особистого обшуку, у присутності двох понятих, з правої кишені пальто, у яке вона була одягнена, виявлено та вилучено прозорий полімерний пакет з пазовим замком, на якому фрагмент ізоляційної стрічки червоного кольору, в середині з кристалічною речовиною світлого кольору, що у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,671 г, яку ОСОБА_2 умисно, незаконно, придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. 

Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_2 органом дізнання визначена як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Орган дізнання у цьому кримінальному провадженні довів, що суб`єкт проступку діяв умисно, але без мети збуту. 
Проступок вчинений у формі - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, вчинене без мети його збуту. 
Психотропна речовина, виявлена та вилучена у ОСОБА_2 є такою, обіг якого заборонено. 
Психотропна речовина PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, включена до «Список № 2. Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено», «Таблиця І», що входять до «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою КМУ від 06 травня 2000 року № 770.
Крім того, вага виявленої та вилученої психотропної речовини є більшою за встановлений невеликий розмір вказаної психотропної речовини, тобто підлягає кримінальній відповідальності (наказ Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року, № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», Таблиця № 2).

Обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_2 16, 12 листопада 2025 року незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено, до моменту вилучення того ж дня, останньою не оспорювалися та беззаперечно визнавалися.

Водночас підстави розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, викладені в згаданому клопотанні прокурора, були ретельно перевірені судом під час призначення обвинувального акта до розгляду у спрощеному порядку.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, тобто передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з чим беззастережно й погодилася остання.

Щодо призначення ОСОБА_2 виду й розміру покарання за вказаний кримінальний проступок, то суд виходить з такого.

Суд, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, зокрема, призначення покарання у межах, установлених у санкції частини статті, відповідно до положень Загальної частини КК України, із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначає покарання, що буде необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження нових кримінальних правопорушень.

Санкція частини 1 ст. 309 КК України передбачає як альтернативні такі види основних покарань: штраф, виправні роботи, пробаційний нагляд, обмеження волі.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини провадження щодо вчинення кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, з середньо-спеціальною освітою, молодого віку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, малолітню дитину на утриманні, працює не офіційно, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень слід призначити ОСОБА_2 покарання межах санкції частини статті, а саме у виді штрафу, не у мінімальному його розмірі.

Кримінальне правопорушення за цим вироком було вчинено обвинуваченою до попереднього вироку Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2025 року. 
Цим попереднім вироком також були приєднані покарання за двома попередніми вироками стосовно ОСОБА_2 та визначено остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України у виді обмеження волі на строк два роки один місяць та на підставі ч. 3 ст. 72 КК України постановлено покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27 червня 2025 року у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, виконувати самостійно.
Отже, суд мав би застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо визначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. 
Натомість, з урахуванням того, що за цими матеріалами кримінального провадження встановлено, що обвинувачена ОСОБА_2 має на утриманні малолітню дитину, то покарання у виді обмеження волі до останньої застосоване бути не може на підставі ч. 3 ст. 61 КК України, тому покарання у виді штрафу на підставі ч. 3 ст. 72 КК України підлягає самостійному виконанню. 
При цьому суд не буде повторювати попереднє рішення суду в частині окремого виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 27 червня 2025 року, яким ОСОБА_2 засуджено до покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід у цьому провадженні не обирався.
Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись статтями 302, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд 

засудив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання за цим вироком у виді штрафу виконувати самостійно.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон, повернутий обвинуваченій під зберігальну розписку, залишити останній як власниці за належністю; психотропну речовину PVP, масою 0,671 г, передану на зберігання до камери схову Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 219661), знищити.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_2 витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта від 17 листопада 2025 року № СЕ-19/111-25/69923-НЗПРАП) у розмірі 2 674,20 грн на користь держави. 

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його оголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_3