26.02.2026 Справа № 756/6956/25
Ун.№756/6956/25
Пр.№ 2-а/756/2/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
26 лютого 2026 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Майбоженко А.М., розглянувши в порядку в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Резніка Дмитра Олеговича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 15.05.2025 року звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Резніка Д.О., Головного управління Національної поліції в м. Києві про скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення, у якому просить скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Резніка Д.О. серії ЕНА № 4664114 від 06.05.2025року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляду штрафу в розмірі 510,00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, так як її було винесено протиправно.
Зазначив, що 06.05.2025, керуючи транспортним засобом «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 він рухався в м. Києві по просп. Оболонський в напрямку просп. С. Бандери, близько 07 год. 35 хв. на перехресті просп. Оболонський та вул. Героїв полку «Азов» проїжджаючи перехрестя сталася ДТП з пошкодженням транспортних засобів «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та «Toyota» НОМЕР_2 , у зв`язку з чим були викликані працівники поліції.
На місці ДТП інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Резніком Д.О. було повідомлено, що відносно позивача складено постанову серії ЕНА № 4664114 від 06.05.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.7.3.е. Правил дорожнього руху у вигляду штрафу в розмірі 510,00 грн., а також протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №321752 від 06.05.2025 про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за порушення п. 8.7.3.е. Правил дорожнього руху.
Посилався на те, що інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві Резнік Д.О. під час винесення постанови порушив процедуру визначену Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС України 10.11.2015 за №1395, оскільки склав постанову, не запросивши позивача до участі при розгляді справи. 
Крім того, і постановою серії ЕНА № 4664114 від 06.05.2025 року, і протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №321752 від 06.05.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і теж саме правопорушення Правил дорожнього руху п. 8.7.3.е.
Ухвалою суду від 04.06.2025 було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 05.08.2025 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Царенка Є.П. про заміну неналежного відповідача та замінено відповідача Головне управління Національної поліції у м. Києві на належного Департамент патрульної поліції.
Від відповідача Департаменту патрульної поліції 20.08.2025 на адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що інспектор під час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, діяв відповідно до покладених на нього повноважень, а також виконував процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, яка передбачена КУпАП, оскільки з отриманого відеозапису, на якому зафільмована ДТП, встановлено, що транспортний засіб «ЗАЗ» рухався на червоний сигнал світлофору, чим порушив правила дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів, а тому відсутні підстави для скасування цієї постанови.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06.05.2025 року о 10 год. 03 хв., відносно позивача інспектором 2 взводу 4 роти 4 батальйону полк -1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Резніком Д.О. складено постанову серії ЕНА № 4664114 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п.8.7.3 е ПДР України в межах санкції передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. Ця постанова винесена за фактом порушення позивачем п. 8.7.3 е ПДР України 06.05.2025 о 07 год 40 хв. в м. Києві на перехресті проспекту Оболонського.
Крім того, 06.05.2025 о 09 год. 47 хв. відносно позивача інспектором 2 взводу 4 роти 4 батальйону полк -1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Резніком Д.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №321752 про те, що 06.05.2025 о 07 год. 40 хв. в м. Києві, по просп. Оболонському, 3 та вул. Героїв полку «Азов» водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на регульоване перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 
Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Як визначено ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою ст. 122 цього кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію).
Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.
Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм права вбачається, що відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
При цьому, згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи постановою Оболонського районного суду м. Києва від 09.06.2025 у справі №756/86831/25 встановлено, що 06.05.2025 о 07 год. 40 хв. ОСОБА_1 у м. Києві на перехресті просп. Оболонського, 3 та вул. Героїв полку Азов, в порушення вимог п. 8.7.3.е ПДР, керуючи транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та здійснив зіткнення з автомобілем Тойота, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Цією постановою позивача визнано винним за ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.
При цьому суду звертає увагу, що в даному випадку, за вчинення одного правопорушення, а саме порушення вимог п. 8.7.3.е ПДР ОСОБА_1 06.05.2025 о 07 год. 40 хв., однією і тією ж посадовою особою - інспектором 2 взводу 4 роти 4 батальйону полк -1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Резніком Д.О. було винесено і постанову серії ЕНА № 4664114 про притягнення позивача за ч.2 ст. 122 КУпАП і протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Суд вважає, що за результатами розгляду, інспектором повинно було складено лише протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, розгляд якого у відповідності до ст. 221 КУпАП, проводиться суддею у місцевому загальному суді, в іншому випадку, має місце подвійного застосування щодо однієї і тієї ж особи двох штрафних каральних заходів за одне і те ж саме адміністративне правопорушення, що є порушенням ст. 61 Конституції України.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕНА № 4664114 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 .
Разом з тим, частиною 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП, інспектори відповідного органу діють не як самостійні суб`єкти владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, яка регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.
Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійними відповідачами у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 122 цього Кодексу.
Використання у зазначених вище нормах формулювань «органів Національної поліції, яка регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-22 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 №724/716/16-а.
Враховуючи вищезазначене, суд відмовляє в частині позовних вимог до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Резніка Д.О., оскільки він є неналежним відповідачем у справі.
У зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до вимог ч.ч. 1-7 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: Договір №138/25 про надання правової допомоги від 14.05.2025 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до п. 3.1, якого клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 1200 грн. за годину, звіт № 136/25/001 від 18.05.2025 про виконання дій необхідних для надання правової допомоги, акт прийому-передачі послуг 136/25/001 від 18.05.2025, відповідно до якого вартість послуг склала 4 100 грн.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд враховує, що реальність понесення позивачем витрат підтверджується матеріалами справи, а розмір таких є співрозмірним зі складністю справи.
З огляду на зазначене, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, а також їх співрозмірністю зі складністю справи, суд дійшов висновку, що заявлену позивачем до відшкодування вартість витрат на правничу допомогу слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме у розмірі - 2100,00 грн.
На підставі ст. 139 КАС України, суд присуджує стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 242,24 грн, які сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду та документально підтверджені, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 100 грн. 
Керуючись ст.ст. 122,221, 222, 247, 251, 252, 254, 256, 268, 283 КАС України, ст.ст. 2, 4-5, 7-10, 19, 205, 241-244, 247, 286 КУпАП, суд,-

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Резніка Дмитра Олеговича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.
Скасувати постанову серії ЕНА №4664114 від 06.05.2025 року, винесену інспектором 2 взводу 4 роти 4 батальйону полк -1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Резніком Д.О. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (ЄДРПОУ:40108646, місцезнаходження: 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ):
242 (двісті сорок дві) гривні 24 копійок - сплачений судовий збір;
2 100 (дві тисячі сто) гривень - витрати на професійну правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:         А.М.Майбоженко