Справа № 522/860/26
 
Провадження № 1-кп/522/2377/26

 

ВИРОК
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025163510000867 від 05.12.2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення, проходить військову службу за контрактом в/ч НОМЕР_1 , на посаді стрільця у військовому званні «молодший сержант», раніше не судимого, 
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

 
ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді стрільця ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», 03.12.2025 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, перебував біля будинку АДРЕСА_3 .
В цей же час та місці, поряд проходив потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, який надалі переріс у бійку.
Надалі, 04.12.2025, біля 01:00 год., у ОСОБА_3 , який знаходячись біля парадної № 3 буд. 16А по вул. В. Самофалова в м. Одесі, будучи обуреним поведінкою ОСОБА_9 , раптово виник злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень кривднику, в результаті чого діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 дістав заздалегідь підготовлений ніж та утримуючи його в своїй правій руці, наблизився до потерпілого ОСОБА_7 й наніс йому лезом ножа один удар в область живота, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани живота на рівні пупка справа, яка проникає в черевну порожнину з пораненням великого чепця та тонкої кишки.
Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани живота на рівні пупка справа, яка проникає в черевну порожнину з пораненням великого чепця та тонкої кишки, згідно з п. 2.1.3. (к) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. 
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, яке кваліфікується - як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю та показав, що 03.12.2025 року, близько о 23:30 год., перебував біля будинку № 16А по вул. Валерія Самофалова в м. Одесі, де між ним та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, який надалі переріс у бійку, після чого наніс йому ножем один удар в область живота. У скоєному щиро покаявся.
Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні вказаних злочинів повністю доведена.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують покарання.
Так, згідно із приписами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного злочину визнав та розкаявся.
Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання алкогольними напоями чи наркотичними засобами – не має.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття, добровільне часткове відшкодування майнової шкоди, а також він є військовослужбовцем, має нагороди за участь у забезпеченні оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, позитивну характеристику.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до нього дію ст.ст. 75; 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення підлягає частковому задоволенню, оскільки вина обвинуваченого у вчиненні злочину повністю доведена та обвинуваченим частково відшкодовано майнову шкоду.
Згідно пунктів 8 та 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди. 
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
В судовому засіданні доведено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 – ОСОБА_7 завдано емоційних та душевних страждань, що дає підстави для відшкодування моральної шкоди.
Стосовно надання правової допомоги до неї належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судові витрати та речові докази не заявлено.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою в умовах утримання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінити на особисте зобов`язання, а після вступу вироку в законну силу – скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Цивільний позов захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 майнону шкоду у розмірі 69393 (шістдесят дев`ять тисяч триста дев`яносто три) гривні 75 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 витрати на правничу допомогу у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.
На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 

Суддя: ОСОБА_1