КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
справа №133/1279/24

27.01.26 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Пєтухової Н.О.,
за участі секретаря судового засідання Штепи В.С., 
заявник ОСОБА_1 
представника заявника ОСОБА_2 

розглянувши справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Самгородоцька сільська рада Вінницької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити, факт належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявник мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на  житловий будинок з господарськими будівцями, розташований в АДРЕСА_1 . Проте, свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 23.07.2009 року видане на ім`я ОСОБА_3 .
Вищевказане свідоцтво про право власності містить описку, оскільки прізвище батька за паспортом та всіма документами " ОСОБА_4 ", вказане підтверджується в тому числі державними актами на право власності двома земельними ділянками, які згідно з планом розташовані в АДРЕСА_1 , видані 18.01.2008 на ім`я ОСОБА_3 .
Ця розбіжність в написанні прізвища батька заявника в правовстановлюючому документі на житловий будинок позбавляє його права оформити спадщину, тому він змушений звертатися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Ухвалою суду від 20.05.2024 провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження.
В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заявлені вимоги, та просили встановити факт, що має юридичне значення.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. 
Допитані у судовому засіданні свідки дали такі показання.
Свідок ОСОБА_5 пояснив, що знав заявника ОСОБА_1 з народження, а також його батька ОСОБА_3 , який помер, доводиться їм сусідом. Вказав, що йому відомо що батько заявника склав заповіт на ім`я сина, через те що прізвище написано неправильно, син померлого не може оформити своїх прав, така неточність виникла і у нього. 
Свідок ОСОБА_6 повідомила що із заявником відома близько 30 років, ОСОБА_1 доводиться їй зятем. Вказала, що її сват ОСОБА_3 склав заповіт на сина, але через різне написання прізвища у документі про право власності житлового будинка ОСОБА_3 неможливо оформити всі документи. Повідомила, що будинок по вулиці Цегельній належав померлому ОСОБА_3 .
Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, допитавши свідків приходить до наступного висновку.
Судом встановлено таке.
Згідно з копією паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Козятинським РВ УМВС України у Вінницькій області від 24.07.1998, встановлено особу заявника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76700017 від 22.04.2024, спадкова справа померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за № 72335703 від 22.4.2024, знаходиться у приватного нотаріуса Хмільницькогорайонного нотаріального округу Вінницької області Барської Ірини Олександрівни.
Згідно з свідоцтвом про смерть за серією № НОМЕР_3 від 01.03.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що було зроблено актовий запис № 26.
Відповідно до копії заповіту за № 101 від 16.07.2018, ОСОБА_3 заповів належні йому: житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер земельної ділянки 0521486800:01:002:0074, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,0706 га, кадастровий номер земельної ділянки 0521486800:01:002:0075, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які в межах згідно з планом розташовані в АДРЕСА_1 , - заповів своєму синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свідоцтво про право власності № 99 від 23.07.2009 року на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 видане ім`я ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 належать також земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер земельної ділянки 0521486800:01:002:0074, та земельна ділянка площею 0,0706 га, кадастровий номер земельної ділянки 0521486800:01:002:0075, розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №476183, та серії ЯГ №476182 від 18.01.2008.
Згідно копії спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_3 , єдиним спадкоємцем є його син ОСОБА_1 , на ім`я якого складено заповіт.
З письмового роз`яснення приватного нотаріуса, відомо, що ОСОБА_1 неможливо видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з рознобіжністю в написанні прізвища заповідача.
Отже, причиною звернення до суду із даною заявою є наявність розбіжностей у написанні даних, а саме прізвища заповідача ОСОБА_3 в свідоцтві про його смерть та правовстановлюючому документі на житловий будинок, який він заповів заявнику, що позбавляє заявника можливості реалізувати своє право на спадщину.
За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження.
Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються гл. 6 розд. IV ЦПК України.
Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом, через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Факт належності свідоцтво про право власності №99 від 23.07.2009 року на житловий будинок з господарськими будівлями ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , доведено доказами, дослідженими судом. 
Отже, досліджені докази дають суду підстави задовольнити подану заяву в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273, 293, 294 ЦПК України, ", суд,-
У Х В А Л И В :
Заяву задовольнити.
Встановити, що свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 23.07.2009 року на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 та видане ім`я ОСОБА_3 - належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Судові витрати залишити за заявником .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА