Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/318/26
Провадження № 2/542/394/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Шарової-Айдаєвої О.О.,
за участю:
секретаря судового засідання – Карась В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2026 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі також – позивач, АТ КБ «ПриватБанк»)через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі також – відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 23 лютого 2023 року в розмірі 48462 грн 08 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту – 37971 грн 79 коп., заборгованості за простроченими відсотками – 10490 грн 29 коп.
Після отримання відповіді від Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської областіна запит суду про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 (а.с. 59)суд своєю ухвалою від 24 лютого 2026 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 60).
Ухвалою суду від 01 квітня 2026 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх вимог АТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг.
23 лютого 2023 року відповідач ознайомився із умовами кредитування та підписав паспорт кредиту і заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідно до яких він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Позивачем зазначено, що заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».
Відповідач отримав платіжний інструмент – кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії – 03/24, тип «Універсальна», а в подальшому - кредитну картку номер НОМЕР_2 , строк дії – 01/27, тип «Універсальна» та кредитну картку номер НОМЕР_3 , строк дії – 09/27, тип «Універсальна GOLD».
Вказано, що відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, однак припинив сплачувати кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, та іншими витратами відповідно до умов договору.
В свою чергу, позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов договору, не сплатив заборгованість за простроченими відсотками. У зв`язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 14 січня 2026 року становить 48462 грн 08 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту – 37971 грн 79 коп., заборгованості за простроченими відсотками – 10490 грн 29 коп.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 63), клопотань про відкладення судового засідання не насилав, про причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надав, у прохальній частині позовної заяви не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення (а.с. 4).
Крім того, у клопотанні поданому до суду разом із позовною заявою, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 16).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав.
Згідно з інформацією Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 02-29/26, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 59).
Судова повістка на 01 квітня 2026 року, разом із копією ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 24 лютого 2026 року, якою встановлювався відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання її копії для надання до суду відзиву на позов, направлялись на зареєстровану адресу відповідача, однак повернулись до суду із відміткою поштового відділення від 15 березня 2026 року – «адресат відсутній» (а.с. 64-67).
З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд доходить висновку про те, що відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду від 24 лютого 2026 року вважається такою, що вручена відповідачу.
В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 24 лютого 2026 року, суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористався.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.
За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом
23 лютого 2023 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг з використанням кредитної картки шляхом приєднання (в порядку статті 634 ЦК України) до умов, запропонованих банком в письмових умовах та правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем заяви, підписаної власноруч на планшеті, згідно з вимогами Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» (а.с. 35-44).
Відповідно до заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі також – заява) від 23 лютого 2023 року, відповідач погодив наступні умови:
- тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія (п. 1.2. договору); 
- тип кредитної картки: картка «Універсальна»;
- строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. договору);
- процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п. 1.3 договору), яка в процесі користування рахунком змінена на 40,8 % річних.
- кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. договору); 
- розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. договору).
Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті (а.с. 44- зі звороту).
Судом встановлено, що відповідач ознайомився із інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, підписавши паспорт споживчого кредиту 23 лютого 2023 року.
Дослідивши зміст паспорту споживчого кредиту від 23 лютого 2024 року, суд встановив, що у вказаному паспорті визначені умови надання кредиту, реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту, умови нарахування відсотків, встановлені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. Вказаний паспорт споживчого кредиту має підпис ОСОБА_1 про підтвердження отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту за обраних ним умов кредитування (а.с. 45-49).
На підставі укладеного договору відповідач 23 лютого 2023 року отримав платіжний інструмент кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії – 03/24, тип «Універсальна», а в подальшому 27 червня 2023 року кредитну картку номер НОМЕР_2 , строк дії – 01/27, тип «Універсальна», та 09 серпня 2023 року кредитну картку номер НОМЕР_3 , строк дії – 09/27, тип «Універсальна GOLD» (а.с. 34).
Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № 0000005150335913 від 16 січня 2026 року вбачається, що відповідачу по картковому рахунку НОМЕР_1 за період із 23 лютого 2023 року встановлювались різні розміри кредитного ліміту, зокрема: 23.02.2023 – 0 грн 00 коп., 27.06.2023 – 20000 грн 00 коп., 09.08.2023 – 50000 грн 00 коп., 18.11.2024 – 48290 грн 00 коп., 26.11.2024 - 46790 грн 00 коп., 02.12.2024 – 45604 грн 49 коп., 30.12.2024 – 44040 грн 00 коп., 06.01.2025 – 44010 грн 00 коп., 23.01.2025 – 42010 грн 00 коп., 20.06.2025- 39741 грн 72 коп., 01.07.2025 – 39741 грн 72 коп., 14.07.2025 – 39741 грн 72 коп., 25.07.2025 – 39741 грн 72 коп., 05.08.2025- 39741 грн 72 коп., 18.08.2025 – 39741 грн 72 коп., 29.08.2025 – 39741 грн 72 коп., 04.09.2025 – кредитний ліміт був зменшений до 00 грн 00 коп. (а.с. 33).
З виписки по договору № б/н за період з 23.02.2023-16.01.2026 по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними (а.с. 26-32).
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед AT КБ «ПриватБанк» за договором № б/н від 23 лютого 2023 року станом на 14 січня 2026 року становить 48462 грн 08 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 37971 грн 79 коп. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 10490 грн 29 коп. Також, із наданого розрахунку вбачається, що відповідач здійснив погашення заборгованості, зокрема: за поточним тілом кредиту – 131857 грн 98 коп., простроченим тілом кредиту – 5095 грн 17 коп., нарахованими відсотками – 3259 грн 50 коп., простроченими відсотками – 2797 грн 25 коп. (а.с. 19-25).
AT КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених умовами та правилами надання банківських послуг та в межах встановленого кредитного ліміту.
В той же час, відповідач, який зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів, свої зобов`язання не виконав.
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору № б/н від 23 лютого 2023 року, за відповідачем станом на 14 січня 2026 року рахується заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 48462 грн 08 коп.
З огляду на викладене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 відповідну суму заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Висновки щодо правозастосування
При укладенні договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
23 лютого 2023 року відповідачем на планшеті відповідно до вимог Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.
Відповідно до заяви, підписаної відповідачем, він приєднався до умов та правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати (а.с. 35-44).
Як вбачається із матеріалів справи позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитним коштами в межах встановленого кредитного ліміту.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що застосовувалась процентна ставка, як і передбачено заявою та паспортом споживчого кредиту, з якою ОСОБА_1 був ознайомлений.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд висновує, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 23 лютого 2023 року у розмірі 48462 грн 08 коп.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З огляду на викладене, враховуючи наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 лютого 2023 року в загальному розмірі 48462 грн 08 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту – 37971 грн 79 коп., заборгованості за простроченими відсотками – 10490 грн 29 коп.,оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком й відповідачем не спростовані.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2662 грн 40 коп. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 280-281 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001) суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 23 лютого 2023 року у загальному розмірі 48462 грн 08 коп. (сорок вісім тисяч чотириста шістдесят дві гривні вісім копійок), що складається із заборгованості за тілом кредиту – 37971 грн 79 коп. (тридцять сім тисяч дев`ятсот сімдесят одна гривня сімдесят дев`ять копійок), заборгованості за простроченими відсотками – 10490 грн 29 коп. (десять тисяч чотириста дев`яносто гривень двадцять дев`ять копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 грн 40 коп. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок).
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ, 01001;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Суддя   О.О. Шарова-Айдаєва