ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 р.	Справа № 480/7545/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.12.2025, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 24.12.25 по справі № 480/7545/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Сумській області    
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ДПС у Сумській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення від 08.05.2024 №0349961-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 2 830,75 грн. податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;
- податкове повідомлення-рішення від 08.05.2024 №0349962-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 70 021,70 грн. податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;
- податкове повідомлення-рішення від 08.05.2024 №0349963-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 14 478,70 грн. податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;
- податкове повідомлення-рішення від 08.05.2024 №0349964-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 176 280,35 грн. податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік;
- податкове повідомлення-рішення від 08.05.2024 №0349968-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 54 625,10 грн. податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік;
- податкове повідомлення-рішення від 08.05.2024 №0349969-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 4 288,00 грн. податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік;
- податкове повідомлення-рішення від 08.05.2024 №0349970-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 50 692,20 грн. податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік;
- податкове повідомлення-рішення від 08.05.2024 №0349971-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 64 219,50 грн. податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року позов задоволено частково.
Скасовано податкові повідомлення-рішення від 08.05.2024 року:
- №0349961-2407-1823-UА59040030000060142 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 969,43 грн.;
- №0349962-2407-1823-UА59040030000060142 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 29980,03 грн.;
- №0349963-2407-1823-UА59040030000060142, в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 4958,46 грн.;
- №0349964-2407-1823-UА59040030000060142, в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 60369,98 грн.;
- №0349968-2407-1823-UА59040030000060142, в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 18707,23 грн.;
- №0349969-2407-1823-UА59040030000060142, в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 1468,49 грн.;
- №0349970-2407-1823-UА59040030000060142, в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної в сумі 17360,34 грн.;
- №0349971-2407-1823-UА59040030000060142, в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 21992,98 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 43995469) суму судового збору у розмірі 1 246,45 грн. (одна тисяча двісті сорок шість гривень 45 коп.).
Головне управління ДПС у Сумській області не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 року по справі №480/7545/24 скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивач є власником об`єктів нерухомого нежитлового майна (а.с. 107 – 113, т.1), а саме:
- нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 5262,10; дата державної реєстрації - 10.06.2009;
- нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 2090,20; дата державної реєстрації - 10.06.2009;
- нежитлова будівля кормокухня, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа 128,00; дата державної реєстрації 12.11.2015;
- нежитлове приміщення, склад, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 1513,20; дата державної реєстрації -05.08.2014;
- нежитлове приміщення, склад, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 1917,00; дата державної реєстрації -05.08.2014;
- нежитлова будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_6 , загальна площа 1630,60; дата державної реєстрації - 10.06.2009;
- нежитлова будівля (кузня-плотня), розташована за адресою: АДРЕСА_7 , загальна площа 84,50; дата державної реєстрації - 10.06.2009;
- нежитлова будівля, склад, розташована за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 432,20; дата державної реєстрації - 10.06.2019.
Головним управлінням ДПС у Сумській області, направлено позивачу податкові повідомлення-рішення (надалі - ППР) якими ОСОБА_1 визначено податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (надалі - податок на нерухомість) за 2023 рік (а.с. 10 – 20, т.1):
- від 08.05.2024 №0349961-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 2 830,75 грн. податку на нерухомість по об`єкту: нежитлове приміщення площею 84,50 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_7 ;
- від 08.05.2024 №0349962-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 70 021,70 грн. податку на нерухомість по об`єкту: нежитлове приміщення площею 2090,20м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;
- від 08.05.2024 №0349963-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 14 478,70 грн. податку на нерухомість по об`єкту: нежитлове приміщення площею 432,20м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_8 ;
- від 08.05.2024 №0349964-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 176 280,35 грн. податку на нерухомість по об`єкту: нежитлове приміщення площею 5 262,10 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;
- від 08.05.2024 №0349968-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 54 625,10 грн. податку на нерухомість по об`єкту: нежитлове приміщення площею 1 630,60 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ;
- від 08.05.2024 №0349969-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 4 288,00 грн. податку на нерухомість по об`єкту: нежитлове приміщення площею 128 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;
- від 08.05.2024 №0349970-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 50 692,20 грн. податку на нерухомість по об`єкту: нежитлове приміщення площею 1513,20м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ;
- від 08.05.2024 №0349971-2407-1823-UА59040030000060142, яким нараховано 64 219,50 грн. податку на нерухомість по об`єкту: нежитлове приміщення площею 1 917,00 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 .
Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення частково необґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику врегульовані Податковим Кодексом України (далі - ПК України).
Згідно підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України).
Статтею 266 ПК України визначено порядок нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. (підпункт 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України).
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункт 266.2 статті 266 ПК України).
Відповідно до підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1, пункт 266.6 статті 266 ПК України).
Нормами підпункту 266.7 статті 266 ПК України визначено порядок обчислення суми податку.
Так, відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
В силу вимог підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідно до підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:
об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;
розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;
права на користування пільгою із сплати податку;
розміру ставки податку;
нарахованої суми податку.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Суд зазначає, що сторонами не оспорюється факт наявності у власності позивача нерухомо майна, з приводу якого податковим органом сформовані спірні податкові повідомлення рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому був продовжений відповідними указами Президента України та продовжує діяти по теперішній час.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Верховною Радою України 24.03.2022 року був прийнятий Закон України № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства в період дії воєнного стану», яким пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України був доповнений, зокрема, підпунктом 69.22 такого змісту:
«тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації. При цьому платники податку - юридичні особи протягом шести календарних місяців після місяця, в якому припинено чи скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відображаються зміни розміру податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за відповідний податковий період. Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання за період з 1 січня по 1 березня 2022 року.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок визнання об`єктів житлової нерухомості такими, що непридатні для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначається Кабінетом Міністрів України.»
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.12.2022 №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією".
Пунктом 1 даної постанови встановлено, що Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій.
22.12.2022 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України прийнято Наказ № 309, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Судом встановлено, що спірні об`єкти нерухомості, що належать позивачу розташовані у селі Розсоші у Сумської області.
Додатком до Розпорядження КМ України «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області» від 12.06.2020 №723-р територія Розсошівської громади входить до складу Великописарівської територіальної громади.
Відповідно п. 1.7 підрозділу 1 (території можливих бойових дій) розділу І вказаного Наказу 309 до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії відносяться: Великописарівська територіальна громада з 24.02.2022.
В подальшому Законом України від 11 квітня 2023 року № 3050-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно», внесено зміни до п. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України.
Так, у редакції Закону № 3050-IX від 11.04.2023 пункт 69.22 викладено таким чином:
Починаючи з 1 січня 2023 року за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території.
Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Отже, законодавець визначив умови оподаткування, уточнивши, що від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки звільняються об`єкти нерухомості виключно в зоні активних бойових дій чи на окупованих територіях, змінивши початок цього періоду на 01.01.2023 та обмеживши його дію умовами. Разом з тим, суд зауважує, що вказаний Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікуванням, тобто 06.05.2023 року.
Закон № 3050-IX від 11.04.2023 не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі. Тобто, у період з 01.01.2023 по 05.05.2023 Закон України від 11 квітня 2023 року № 3050-ІХ не був чинним, а відтак його норми у цей період застосуванню не підлягали, оскільки не пов`язували розташування відповідних об`єктів нерухомого майна з територіями саме активних бойових дій, як і не передбачали інші умови звільнення від сплати податку.
Водночас, відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави.
Згідно з Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Тобто за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тож, до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, позивач був звільнений від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01 січня 2023 року по 05 травня 2023 року.
У зв`язку з вищевикладеним, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення від 08.05.2024 року:
- №0349961-2407-1823-UА59040030000060142 на суму 2830,75 грн є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01 січня 2023 року по 05 травня 2023 року (125 днів), тобто, в сумі 969,43 грн. (2830,75 грн./365днів х 125 днів);
- №0349962-2407-1823-UА59040030000060142 на суму 70021,70 грн. є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01 січня 2023 року по 05 травня 2023 року (125 днів), тобто, в сумі 29980,03 грн. (70021,70 грн./365днів х 125 днів);
- №0349963-2407-1823-UА59040030000060142, на суму 14478,70 грн. є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01 січня 2023 року по 05 травня 2023 року (125 днів), тобто, в сумі 4958,46 грн. (14478,70 грн./365днів х 125 днів);
- №0349964-2407-1823-UА59040030000060142, на суму 176280,35 грн. є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01 січня 2023 року по 05 травня 2023 року (125 днів), тобто, в сумі 60369,98 грн. (176280,35 грн./365днів х 125 днів);
- №0349968-2407-1823-UА59040030000060142, на суму 54625,10 грн. є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01 січня 2023 року по 05 травня 2023 року (125 днів), тобто, в сумі 18707,23 грн. (54625,10 грн./365днів х 125 днів);
- №0349969-2407-1823-UА59040030000060142, на суму 4288,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01 січня 2023 року по 05 травня 2023 року (125 днів), тобто, в сумі 1468,49 грн. (4288,00 грн./365днів х 125 днів);
- №0349970-2407-1823-UА59040030000060142, на суму 50692,20 грн. є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01 січня 2023 року по 05 травня 2023 року (125 днів), тобто, в сумі 17360,34 грн. (50692,20 грн./365днів х 125 днів);
- №0349971-2407-1823-UА59040030000060142, на суму 64219,50 грн. є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01 січня 2023 року по 05 травня 2023 року (125 днів), тобто, в сумі 21992,98 грн. (64219,50 грн./365днів х 125 днів);
Тож, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, в частині, що оскаржується.
З урахуванням викладеного, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та не узгоджуються із правовим регулюванням спірних правовідносин, позицію щодо чого неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема й у постановах, згаданих вище.
Фактично доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, відповідачем не зазначено. Відповідачем наводяться доводи, аналогічні тим, які містяться у відзиві на позовну заяву та були предметом розгляду судом першої інстанції інстанцій та спростовані ним.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 по справі № 480/7545/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	Л.В. Любчич   О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено 16.03.2026 року