ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/7351/25 	
10:48 год
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Скраль Т.В.,
при секретарі Колушкіна Ю.В.,
за участю сторін:
позивач: Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» - представник Борсенко Олександр Вікторович,
відповідач: Головне управління ДПС у Закарпатській області - представник Жемонська Мар`яна Любомирівна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно – каналізаційного господарства міста Ужгорода» (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Митна, 1, код ЄДРПОУ 03344326) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Волошина Августина, буд. 52, код ЄДРПОУ 44106694) про признання протиправним та скасування рішення,-
ВСТАНОВИВ:
У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 06 березня 2026 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 10 березня 2026 року.
18 вересня 2025 року Комунальне підприємства «Виробниче управління водопровідно – каналізаційного господарства міста Ужгорода» звернулося з позовною заявою до Головного управління ДПС у Закарпатській області, якою просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення №9618/07- 16-04-03/03344326 від 04.07.2025 винесене Головним управлінням ДПС у Закарпатській області.
23 вересня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
04 листопада 2025 року ухвалою суду закрито пiдготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

1. Позиції сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що податковим повідомленням – рішенням №9618/07-16-04-03/03344326 від 04.07.2025 на підставі п. 126.1 ст. 126 ПК України за затримку більше 30 календарних днів строку сплати грошового зобов`язання в сумі 1589569,99 грн. позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 317914,01 грн. з податку на додану вартість. У податковому повідомленні-рішенні зазначено, що п. 126.1 ст. 126 ПК України застосований у редакції, чинній на час прийняття податкового повідомлення – рішення від 10.10.2012 № 0005091640/1834/15-02/03344326/5676. Станом на 10.10.2012 пункт 126.1 статті 126 ПК України передбачав наступне: «у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/ або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.». Згідно з п. 109.2 ст. 109 ПК України порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України. Пунктом 111.2 ст. 111 ПК України визначено, що фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Згідно 112.3 ст. 112 ПК України особа не може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом. Пунктом 11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України установлено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу). На день винесення спірного податкового повідомлення-рішення пунктом 126.1 ст. 126 ПК України встановлено відповідальність за неподання або подання податкової інформації банками, іншими фінансовими установами, небанківськими надавачами платіжних послуг, емітентами електронних грошей з порушенням строку, визначеного цим Кодексом, контролюючим органам. Позивач не є спеціальним суб`єктом з переліку осіб зазначених у п. 126.1 ст. 126 ПК України, не вчиняв дій передбачених диспозицією цієї статті та не підлягає відповідальності за цією нормою. Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків визначено, що обов`язковим реквізитом ППР є зазначення у ньому нормативної підстави - посилання на норму Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої було зроблено розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків. Зазначення у ППР норми п. 126.1 ст. 126 ПК України, яка не є підставою для юридичної відповідальності позивача свідчить про протиправність спірного рішення. Звертають увагу, що посилання відповідачем у ППР на неправильну норму Закону не є формальним недоліком, оскільки відповідач свідомо застосував цю норму обгартовуючи це її редакцією діючою на час прийняття іншого податкового повідомлення – рішення. Застосований відповідачем темпоральний порядок застосування норм не передбачений Податковим кодексом України та є неправомірним.
02 жовтня 2025 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування зазначають, що законодавець змінив номер статті 126 п.126.1 на 124 п.124.1, однак залишив порядок і умови застосування: «У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.» Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний день, штрафні санкції, визначені у цьому пункті, не застосовуються. Отже, відповідно до акта перевірки №2384/15-02 від 20.09.2012 року із врахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.11.2024, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2025 у справі №2а-0770/3166/12, застосовується редакція закону, що діяла на момент вчинення правопорушення. З огляду на вищенаведене, підстав для скасування податкового повідомлення - рішення №9618/07-16-04-03/03344326 яким на підставі п. 126.1 ст.126 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час прийняття податкового повідомлення-рішення) застосовано 317914,01 грн. штрафної санкції за порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) – немає

Під час розгляду справи по суті уповноважений представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.
Представник відповідачів в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечила та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2. Обставини, встановлені судом. 

Судом встановлено, що 20 вересня 2012 року за результатами проведеної перевірки ДПІ у м. Ужгороді складено акт № 2384/15-02 «Про результати проведення документальної невиїзної перевірки», яким встановлено порушення Комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» вимог пункту 203.2 статті 203 ПК України, оскільки порушено строки сплати (перерахування) податку на додану вартість за квітень 2012 року, відповідно до рішення ОДПС про розстрочення податкового боргу №18 від 29 березня 2012 року, рішення суду про розстрочення № 2а-1662/10 від 20 січня 2012 року, (а.с. 47-49).
На підставі проведеної податковим органом перевірки прийнято податкові повідомлення – рішення від 10 жовтня 2012 року:
- №0005101640/1835/15-02/03344326/5677, яким застосувало 24 553,00 грн. штрафу (10 відсотків з 245 530,00 грн. ПДВ, сплаченого із затримкою до 30 календарних днів), (а.с. 49-50); 
- №0005091640/1834/15-02/03344326/5676, яким застосувало 318 999,01 грн. штрафу (20 відсотків з 1 594 994,99 грн. ПДВ, сплаченого із затримкою більше 30 календарних днів), (а.с. 50-51).
20 листопада 2024 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 2а-0770/3166/12 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення- рішення ДПІ № 0005091640 від 10 жовтня 2012 року в частині нарахування штрафної санкції за несвоєчасну сплату штрафної санкції у сумі 5 425 грн. із датою нарахування 03 червня 2011 року.
09 квітня 2025 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 2а-0770/3166/12 апеляційні скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» та Головного управління ДПС у Закарпатській області залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі №2а-0770/3166/12 – без змін.
04 липня 2025 року Головним управління ДПС у Закарпатській області, відповідно до акта перевірки № 2384/15-02 від 20 вересня 2012 року із врахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 2а-0770/3166/12, прийнято податкове повідомлення – рішення № 9618/07- 16-04-03/03344326 від 04 липня 2025 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 317 914,01 грн, (а.с. 7-8).
21 липня 2025 року Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно – каналізаційного господарства міста Ужгорода» звернулося до Державної податкової служби України із скаргою , в якій просило скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення №9618/07-16-04-03/03344326 від 04.07.2025 винесене Головним управлінням ДПС у Закарпатській області, (а.с. 18-19).
14 серпня 2025 року Державна податкова служба України прийняла рішення № 23617/6/99-00-06-03-01-06 про залишення скарги без розгляду, (а.с. 20).

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Предметом оскарження у даній справі є податкове повідомлення-рішення за наслідками судових справ, що мали місце з 2012 року.
Так, Податковим повідомленням – рішенням №9618/07-16-04-03/03344326 від 04.07.2025 на підставі п. 126.1 ст. 126 ПК України за затримку більше 30 календарних днів строку сплати грошового зобов`язання в сумі 1589569,99 грн позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 317914,01 грн з податку на додану вартість. Вказаному рішенню передували такі події.
11 вересня 2012 року ДПІ у м. Ужгороді Закарпатської області ДПС прийнято на підставі ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.79.2 ст.79, пп.203.2 ст.203 ПКУ наказ №807-н про проведення документальної невиїзної перевірки КП «ВУВКГ міста Ужгорода» (код 03344326) щодо дотримання строків сплати (перерахування) податку на додану вартість за рішенням ОДПС про розстрочення податкового боргу №18 від 29.03.2012, рішення суду про розстрочення №2А-1662/10 від 20.01.2012, декларації з податку на додану вартість за квітень 2012 року з 20 вересня 2012 року тривалістю 1 день.
За актом перевірки від 20.09.2012 року № 2384/15-02 ДПІ у м. Ужгороді Закарпатської області ДПС 10.10.2012 прийняло на підставі п.203.2 ст.203, п.126.1 ст.126 ПКУ податкові повідомлення рішення:- №0005101640/1835/15-02/03344326/5677, яким застосувало 24553,00 грн. штрафу (10 відсотків з 245530,00 грн. ПДВ, сплаченого із затримкою до 30 календарних днів);- №0005091640/1834/15-02/03344326/5676, яким застосувало 318999,01 грн. штрафу (20 відсотків з 1594994,99 грн. ПДВ, сплаченого із затримкою більше 30 календарних днів). 
Позивач здійснював процедуру оскарження податкових повідомлень-рішень. Після тривалого судового оскарження, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року, № 2а-0770/3166/12 вирішено - задовольнити частково позовні вимоги, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ в м. Ужгороді № 0005091640 від 10 жовтня 2012 року в частині нарахування штрафної санкції за несвоєчасну сплату штрафної санкції у сумі 5425 грн. із датою нарахування 03.06.2011 року. В решті позовних вимог-відмовлено.
Так, Податковим повідомленням – рішенням №9618/07-16-04-03/03344326 від 04.07.2025 на підставі п. 126.1 ст. 126 ПК України за затримку більше 30 календарних днів строку сплати грошового зобов`язання в сумі 1589569,99 грн позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 317914,01 грн з податку на додану вартість. Вказане рішення винесено на підставі акта перевірки № 2384/15-02 від 20.09.2012 року із врахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2025 року у справі №2а-0770/3166/12 та на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України (у редакції чинній на час прийняття податкового повідмолення-рішення від 10.10.2012 року №0005091640/1834/15-02/03344326/5676, пункту 7 розділу ІІ Порядку надсилання контролюючим органами податкових повідомлень-рішень платникам податків).
Позивач доводив, що відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення застосовано неправильну норму та відповідно не підлягають відповідальності за цією нормою. 
На перевірку таких доводів позивача, судом встановлено, що на день винесння (04.07.2025 року) спірного податкового повідомлення-рішення пунктом 126.1 ст. 126 ПК України встановлено відповідальність за неподання або подання податкової інформації банками, іншими фінансовими установами, небанківськими надавачами платіжних послуг, емітентами електронних грошей з порушенням строку, визначеного цим Кодексом, контролюючим органам. Зазначення у ППР норми п. 126.1 ст. 126 ПК України, яка не є підставою для юридичної відповідальності позивача свідчить про протиправність спірного рішення.
Станом на 10.10.2012 пункт 126.1 статті 126 ПК України передбачав наступне: «у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/ або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.»
Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків визначено, що обов`язковим реквізитом ППР є зазначення у ньому нормативної підстави - посилання на норму Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої було зроблено розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків. Згідно пункту 7 розділу ІІ Порядку накладенням контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року №124/28254 передбачено якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку, наданої відповідними підрозділами контролюючого органу, до функцій яких належить розгляд скарг в адміністративному порядку та/або супроводження справ у судах, складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, у тому числі за порушення норм іншого законодавства.
20 листопада 2024 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 2а-0770/3166/12 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення- рішення ДПІ в м. Ужгороді № 0005091640 від 10 жовтня 2012 року в частині нарахування штрафної санкції за несвоєчасну сплату штрафної санкції у сумі 5425 грн із датою нарахування 03.06.2011 року. В решті позовних вимог-відмовлено.
У справі № 2а -0770/3166/12 суд виходив із того, що 14 червня 2014 року Львівський апеляційний адміністративний суд розглянувши апеляційні скарги державної податкової інспекції в м.Ужгороді Закарпатської області Державної податкової служби та комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 січня 2013 року в адміністративній справі № 2a-0770/3074/12 виніс постанову, в якій зазначив наступне: "Визнаючи незаконними дії ДПІ у м.Ужгороді по нарахуванню штрафної санкції за несвоєчасну сплату штрафної санкції у сумі 5425,00 грн. із датою нарахування 03.06.11 року (додаток № 1 до акта № 2384/15-2 від 20.09.2012 р.), суд першої інстанції правомірно визначив, що це є сума штрафу, самостійно нарахованого платником податків у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, згідно із уточнюючим розрахунком від 03.06.2012 року податкових зобов`язань з ПДВ за квітень 2011 року, тому нарахування штрафної санкції податковим органом не передбачено нормами ПК України і суперечить вимогам статті 126 ПК України.
Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду вважає помилковим визнання протиправними дій ДПІ у м.Ужгороді по складанню додатка до акта № 2384/15-2 від 20.09.2012 року «Про результати проведення документальної невиїзної перевірки» – розрахунка штрафних санкцій в частині нарахування штрафної санкції в розмірі, що перевищує 1 гривню за кожне порушення податкового законодавства, здійснене в період до 30.06.2011 року, тобто в частині порушення вимог пункту 7 розділу 10 XX ПК України.
Відповідно до пункту 7 підрозділу 10 розділу XX ПК України штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.
Як видно із матеріалів справи, позивачем були подані податкові декларації з податку на додану вартість за березень 2011 року на суму 336359,00 грн. та за квітень 2011 року на суму 307411,00 грн. 31 травня 2011 року ним же було подано уточнюючий розрахунок, згідно якого загальна сума зобов`язань з ПДВ за квітень 2011 року складала 107411,00 грн.; на той час за позивачем рахувався податковий борг в сумі 1332221 грн., тому сума, на яку було зменшено податкове зобов`язання платником, у відповідності до вимог пункту 87.9 статті 87 ПК України, була зарахована в погашення частини податкового боргу згідно податкових декларацій з податку на додану вартість.
Вказані податкові зобов`язання підприємством своєчасно погашені не були. Згідно із актом перевірки № 1616/15-2 штрафні санкції були нараховані із сум, що були погашені за цими деклараціями в період з 14.03.2012 року по 30.07.2012 року, а відповідно до акта перевірки № 2384/15-2 штрафні санкції були нараховані із суми, що були погашені за цими ж деклараціями в період з 08.08.2012 року по 04.09.2012 року.
Оскільки сплата податкових зобов`язань відбулася поза межами періоду, визначеного пунктом 7 підрозділу 10 розділу XX ПК України, застосування штрафних санкцій податковим органом було проведено правомірно."
Отже, відповідно до акта перевірки №2384/15-02 від 20.09.2012 року із врахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.11.2024, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2025 у справі №2а-0770/3166/12, застосовується редакція закону, що діяла на момент вчинення правопорушення. 
Твердження позивача в позивній вимозі є безпідставними так як пункт 126.1 статті 126 Податкового кодексу України був викладений податковим органом у редакції, чинній на час прийняття податкового повідомлення-рішення №0005091640/1834/15-02/03344326/5676: від 10.10.2012 «У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/ або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.». 
Щодо факту винесення судового нового рішення ППР від 04.07.2025 року, то суд вважає такі дії відповідача правомірними, оскільки первинне рішення було скасовано судом, а нове видано на виконання судового рішення у справі № 2а -0770/3166/12 з урахуванням його висновків. При цьому, судом не встановлено порушення процедури при винесенні акту перевірки.
Щодо наслідків адміністративного оскарження Позивач звернувся до ДПС України із скаргою від 21.07.2025 №1432 у якій просив скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення №9618/07-16-04 03/03344326 від 04.07.2025 винесене Головним управлінням ДПС у Закарпатській області. Рішенням від 14.08.2025 № 23617/6/99-00-06-03-01-06 ДПС України залишила без розгляду скаргу від 21.07.2025 № 1432 на ППР ГУ ДПС у Закарпатській області від 04.07.2025 № 9618/07-16-04-03/03344326 та повернула її.
Пунктом 56.8 ст. 56 ПК України визначено, що 56.8. контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку. Абзацом другим п. 56.9 ст. 56 ПК України визначено, що якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20 денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків 
Як слідує із матеріалів справи скарга позивача на ППР отримана ДПС України 28.07.2025, відповідь на таку скаргу сформовано 14 серпня 2025 року, (а.с.20). Згідно трекінгу Укрпошти виїхало із відділення м. Київ 15 серпня 2025 року ( а.с.23), а тому відповідь на таке звернення надано у строк, визначений законом. При цьому позивач у місячний термін після процедури адміністративного оскарження звернувся до суду з даним позовом, тобто 18 вересня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. 
З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що Відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також в силу покладеного на нього обов`язку частиною 2 статті 77 КАС України довів правомірність свого рішення.
Відповідно до статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -
У Х В А Л И В:
У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно – каналізаційного господарства міста Ужгорода» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про признання протиправним та скасування рішення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Т.В.Скраль