Справа № 538/2276/25
Провадження № 2/538/221/26

З А О Ч Н Е  Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Бондарь В.А.
за участю секретаря судового засідання – Горілей Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лохвицького районного суду Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит ту ю» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «Кредит ту ю» Гаврилюк О.С. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 20 серпня 2021 року між ТОВ «Кредит ТУ Ю» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 20210820666035, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в кредит в сумі 15000 грн на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою процентів за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення до 19 лютого 2023 року.
Відповідач доручає кредитору в момент такого надання утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню відповідачу. Тобто на рахунок/платіжну картку відповідача зараховується сума кредиту за вирахуванням суми зазначених авансових процентів (п. 3.4 Договору).
Розмір процентної ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом 27% в день; з другого дня користування кредитом до кінця строку на який надається кредит 0,194% в день. Тип процентної ставки фіксована (п. 1.3 Договору).
Пунктом 1.4 Кредитного договору визначено, що строк кредитного договору 24 місяці, строк на який надається кредит: з моменту надання по терміни, визначені у Графіку платежів, вказаному у п. 1.5 Кредитного договору, з кінцевим терміном повернення 19.02.2023.
Умовами Кредитного договору встановлено, що загальна вартість кредиту для відповідача на дату укладення Договору становить 31242,35 грн. (п. 5.6 Кредитного договору).
ТОВ «Кредит ТУ Ю» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу кредит у розмірі 15000,00 грн.
В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, за весь час дії договору ним було сплачено: 20.09.2021 року – 1740,00 грн; 19.10.2021року – 1740,00 грн; 19.11.2021 року – 1740,00 грн, 20.12.2021 року – 1740,00 грн; 21.02.2022 року – 1740,00 грн, 27.06.2022 року – 500,00 грн; 20.07.2022 року – 500,00 грн; 21.10.2022 року – 110,00 грн; 21.11.2022 року – 100,00 грн; 21.02.2023 року – 200,00 грн; 22.03.2023 року – 200,00 грн, 23.07.2023 року – 100,00 грн; 30.07.2023 року – 100,00 грн у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 18888,50 грн, що складається з: заборгованості за основною сумою отриманого кредиту 14694,25 грн; сума процентів – 4194,25 грн.
Враховуючи вищевикладене представник позивача ТОВ «Кредит ТУ Ю» просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Кредит ТУ Ю» заборгованість за кредитним договором в сумі 18888,50 грн та судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Представник позивача ТОВ «Кредит ТУ Ю» у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідач двічі у судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав.
Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку, виходячи із таких мотивів.
Як встановлено судом, 20.08.2021 року між ТОВ «Кредит ТУ Ю» та відповідачем укладено Кредитний договір № 20210820666035.
Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Позивач зобов`язується надати Відповідачу грошові кошти у кредит в сумі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та сплатити інші платежі, передбачені Кредитним договором, з кінцевим терміном повернення до 19.02.2023 року включно. Цільове призначення кредиту (мета отримання): на споживчі потреби (п. 3.4 Договору).
Пунктом 1.3 Кредитного договору визначено, що розмір процентної ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом – 27 % в день; з другого дня користування кредитом до кінця строку на який надається кредит 0,194 % в день. Тип процентної ставки - фіксована.
Пунктом 1.4 Кредитного договору визначено, що строк на який надається кредит: з моменту надання по терміни, визначені у Графіку платежів, вказаному в пункту 1.5 Кредитного договору, з кінцевим терміном повернення 19.02.2023 року.
Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за його користування, здійснюватиметься згідно Графіку платежів, який передбачає кількість платежів, їх орієнтовний розмір та періодичність внесення (п. 1.5 Договору).
Загальна вартість кредиту для позичальника на дату укладення цього Договору становить 31242,35. (п. 5.6. Договору).
Відповідно до пунктів 4.3.1, 4.3.2 Кредитного договору Відповідач зобов`язався погашати суму кредиту (чергового платежу), нарахованих процентів та інших платежів на умовах Кредитного договору в порядку та дати внесення, визначені в п. 1.5 Кредитного договору. 
ТОВ «Кредит ТУ Ю» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу кредит у розмірі 15000,00 грн.
В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, за весь час дії Договору ним було сплачено: 20.09.2021 року – 1740,00 грн; 19.10.2021 року – 1740,00 грн; 19.11.2021 року – 1740,00 грн; 20.12.2021 року – 1740,00 грн; 19.01.2022 року – 1740,00 грн;- 21.02.2022 року – 1740,00 грн; 27.06.2022 року – 500,00 грн; 20.07.2022 року – 500,00 грн; 21.10.2022 року – 110,00 грн; 21.11.2022 року – 100,00 грн.; 23.01.2023 року – 100,00 грн; 21.02.2023 року – 200,00 грн ; 22.03.2023 року 200,00 грн; 23.07.2023 року – 100,00 грн; 30.07.2023 року – 100,00 грн.
Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 18 888,50 грн, що складається з 14 694,25 грн – сума заборгованості за основною сумою отриманого кредиту; 4 194,25 грн – сума процентів, нарахованих відповідно до положень пункту 1.3 Кредитного договору
Вказана заборгованість підтверджується випискою по фінансовому кредитному договору № 20210820666035 від 20.08.2021 р.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Пункт 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Отже, підписання кредитного договору № 20210820666035 від 20.08.2021 року свідчить про те, що відповідачу ОСОБА_1 всі умови даного договору цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього.
Вказаний вище договір був прочитаний та підписаний сторонами.
Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладені договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Позиція суддів Верховного Суду з питання «письмової форми» одностайна. Наприклад, у справі № 561/77/19 від 16.12.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі.
У справі «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» ЄСПЛ наголосив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри (постанова Верховного Суду від 10 вересня 2024 року у справі № 523/4865/18).
Верховний суд у постанові по справі № 916/2403/18 від 10.09.2019 зробив такі висновки: до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку може належати зокрема часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.
Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі N 911/3685/17.
Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначив, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Крім того, в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Як зазначено вище, ОСОБА_1 здійснила часткову сплату по вищевказаному кредитному договору, що свідчить про укладення вищевказаного договору та часткова його сплата, яка свідчить про визнання ним боргу.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав взяті на себе зобов`язання, відповідач в свою чергу, не виконує зобов`язання в повному обсязі за вищевказаним договором, у зв`язку з чим має заборгованість з повернення тіла кредиту та відсотків, що передбачено умовами укладеного Кредитного договору.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Встановлено, що у зв`язку з неналежними невиконанням взятих на себе зобов`язань, відповідач має заборгованість за кредитним договором № 20210820666035 від 20.08.2021 року в розмірі 18888,50 грн, яка складається з: 14694,25 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 4194,25 грн – сума процентів.
Звертаючись до суду з вищевказаними вимогами, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, яка виникла у відповідача за порушення умов Договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).
Оскільки відповідач, як встановлено матеріалами справи отримав кредит, вказані кошти в повному обсязі не повернув в строк визначений в договорі, що підтверджується матеріалами справи та даний факт не спростований відповідачем, тому враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит ТУ Ю» є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені при зверненні до суду у вищевказаному розмірі.
Керуючись ст.ст. 207, 525, 526, 530, 536, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит ту ю» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТ ТУ Ю» (код ЄДРПОУ 40094068) заборгованість у розмірі 18888,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТ ТУ Ю» (код ЄДРПОУ 40094068) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         В.А. Бондарь