ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1659/26 Справа № 214/6702/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/6702/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Матвійчук Ю.К.

сторони:
позивач -   ОСОБА_1 ,
відповідачка -  ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою  позивача ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2025 року, яке ухвалено суддею Малаховською І.Б. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 15 вересня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року   ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя.
Позов мотивовано тим, що з 31 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . 
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2020 року шлюб між ними розірвано. 
В період подружнього життя, а саме 12 січня 2018 року вони придбали транспортний засіб – автомобіль Шкоду Октавіа д.р.н. НОМЕР_1 . 
Вказаний автомобіль було зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 та використовувався в цілях сім`ї. 
23 липня 2020 року вищезазначений автомобіль було перереєстровано на ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу. 
Про продаж даного автомобіля йому стало відомо лише у лютому 2024 року в процесі підготовки документів для складання позовної заяви про поділ майна подружжя. 
Незважаючи на відчуження спірного автомобіля, відповідачка продовжувала ним користуватися навіть у 2024 році, тому він не знав і не міг знати про відчуження автомобіля.  Продаж спірного автомобіля відбувся таємно. 
За таких обставин, просив суд стягнути з відповідачки на його користь 134 040,00 грн. в якості частини вартості проданого 23 липня 2020 року транспортного засобу - автомобіля марки Шкода Октавіа А 5.
Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 83000,00 грн. компенсації частини вартості проданого 23 липня 2020 року транспортного засобу – автомобіля марки Skoda Octavia A5, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 . 
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить розглянути його клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи, яке буде заявлено окремо, та за результатами експертизи змінити рішення суду, шляхом збільшення розміру грошової компенсації за відчужений транспортний засіб до 134 040 грн., посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно послався на те, що позивачем ОСОБА_1 не спростовано звіту ТОВ «Вестсайд-2020» щодо вартості відчуженого автомобіля марки Skoda Octavia A5, 2012 року випуску, адже, він заперечував проти цього висновку та надав суду висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження № Д7/07/24.
При цьому, звіт про оцінку проведено спеціалістом, а не відповідним експертом, що не було враховано судом першої інстанції, а вартість автомобіля є явно заниженою та не відповідає вартості аналогічних транспортних засобів на ринку.
Вважає, що призначення судом експертизи призведе до об`єктивного розгляду справи та встановлення дійсної вартості автомобіля, що забезпечить справедливу компенсацію його вартості.
В суді першої інстанції позивачем такого клопотання не було заявлено, оскільки питання щодо призначення та проведення відповідної експертизи не підіймалося.
Суд першої інстанції відмовив представнику позивача – адвокату Демиденку А.І. у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, у зв`язку з чим позивач самостійно приймав участь у судовому засіданні, однак, він не є фахівцем в галузі права та не знав про необхідність проведення експертизи.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 31 липня 2015 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_2 ( а.с. 8)
Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2020 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили 17.11.2020 року ( а.с. 9-10)
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу – власником транспортного засобу Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 ( а.с. 11).
Згідно відповіді ТСЦ МВС № 1243 від 22.02.2024 року транспортний засіб Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_2 23.07.2020 року було перереєстровано на гр. ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі – продажу укладеного в ТСЦ МВС № 1243 № 1243/2020/2113373 від 23.07.2020 року ( а.с. 12). 
Згідно відповіді на адвокатський запит №24 від 16.05.2024 року, ГЦОСІ Державної прикордонної служби України, позивач на момент відчуження автомобіля 23.07.2020 року перебував поза межами України (а.с.13).
Згідно висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження № Д7/07/24, середня ринкова вартість автомобіля Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування фактичного технічного, величини пробігу станом на дату 23.07.2020 року складає 268080,00 грн ( а.с. 17). 
Відповідно до Договору купівлі-продажу транспортного засобу 1243/2020/2113379, 23.07.2020 року ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_3 купив транспортний засіб Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_2 . За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 195000,00 грн. (а.с. 49).
Згідно звіту про оцінку автомобіля Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_2 , складеного ТОВ «Вестсайд - 2020», вартість вищезазначеного транспортного, станом на 05 листопада 2024 року, становить 166000,00 грн. ( а.с. 57).
Задовольняючи частково позовні вимоги  ОСОБА_1 в частині поділу автомобіля марки Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_2 , як спільного майна подружжя, та стягуючи з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу марки Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 83000,00 грн., суд першої інстанції виходив із того, що вибуття у липні 2020 року із спільної сумісної власності подружжя транспортного засобу у власність ОСОБА_3 відбулось поза волею позивача, а кошти використані не в інтересах сім`ї. Визначаєчи розмір грошової компенсації, суд першої інстанції виходив із дійсної вартості спірного транспортного засобу на момент розгляду справи, визначеної у звіті ТОВ «Вестсайд - 2020» від 05 листопада 2024 року.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до частини третьої статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.
Отже, за змістом зазначених норм матеріального права належність подружжю майна, придбаного за час шлюбу за спільні кошти подружжя, на праві спільної сумісної власності законодавством презюмується, якщо інше не встановлено судом при розгляді справи.
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружинин та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. (стаття 70 СК України).
Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім"ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною четвертою статті 65 СК України визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
За таких обставин, один із подружжя може вимагати від іншого 1/2 частину вартості майна, яке відчужене в період зареєстрованого між ними шлюбу в тому випадку, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як закріплено в ч. 2 ст. 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). 
Як встановлено судом, транспортний засіб марки Skoda Octavia A5, 2012 року випуску, VIN НОМЕР_4 , відчужено відповідачкою  ОСОБА_2 липні 2020 року, тобто після фактичного припинення сторонами шлюбних відносин та, з огляду на відсутність доказів наявності згоди чоловіка на таке відчуження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачка ОСОБА_2 відчужила автомобіль, що є спільною сумісною власністю подружжя, без згоди чоловіка  ОСОБА_1 .
Доказів про те, що кошти від продажу автомобіля ОСОБА_2 використала в інтересах сім`ї, вона суду не надала.
З огляду на наведене, правильним є висновок суду, що позивач має право на грошову компенсацію у розмірі половини вартості відчуженого майна в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.
Визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 частини вартості спірного автомобіля, суд виходив із звіту ТОВ «Вестсайд - 2020» від 05 листопада 2024 року. 
Доводи позивача про те, що судом невірно визначено вартість спірного автомобіля, та безпідставно не прийнято до уваги Висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження № Д7/07/24, колегією суддів до уваги не приймаються.
Так, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 755/20923/14-ц (провадження № 61-10442св18), від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17 (провадження № 61-5392св19), від 07 квітня 2021 року у справі № 402/849/18 (провадження № 61-8383св19), в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), суд касаційної інстанції дійшов таких висновків:
- у справі № 755/20923/14-ц: при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна;
- у справі № 127/7029/15-ц: у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні;
- у справі № 301/2231/17: у випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зазначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що оскільки спірний автомобіль придбаний сторонами під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, то це майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідач здійснив продаж транспортного засобу без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди, тому має відшкодувати останній 1/2 частину його вартості, визначену відповідно до висновку (акта) експертної оцінки, за яким вартість транспортного засобу становить 132 500,00 грн;
- у справі № 402/849/18: у разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що у договорі купівлі-продажу автомобіля визначена вартість його продажу. Водночас суди не врахували, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Звертаючись до суду з позовом, позивач на обґрунтування вартості спірного автомобіля надала звіт про оцінку майна, за яким середня ринкова вартість транспортного засобу становить 489530,00 грн. Відповідач на спростування розміру ринкової вартості автомобіля інших доказів суду не надав, не звертався із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, не надав суду заперечень щодо звіту про оцінку транспортного засобу, а тому Верховний Суд дійшов висновку, що саме ці обставини, з`ясовані судами на підставі звіту, підлягали врахуванню ними під час визначення належного розміру компенсації частини спільного майна колишнього подружжя.
Визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля, суд першої інстанції правильно виходив з того, що розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя, визначається виходячи з дійсної вартості автомобіля Skoda Octavia A5, 2012 року випуску, VIN НОМЕР_4 , вказаної у звіті ТОВ «Вестсайд - 2020» від 05 листопада 2024 року, що відповідає правовому висновку, викладеному, зокрема у вищенаведеній постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18).
Позивач  ОСОБА_1 , на спростування розміру дійсної вартості автомобіля, інших доказів суду не надав, не звертався із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, а тому колегія суддів дійшла висновку, що саме ці обставини, з`ясовані судом першої інстанції на підставі вказаного звіту ТОВ «Вестсайд - 2020», підлягали врахуванню судом під час визначення належного розміру компенсації частини спільного майна колишнього подружжя.
Доводи апеляційної скарги про те, що звіт ТОВ «Вестсайд - 2020» про оцінку проведено спеціалістом, а не відповідним експертом, колегією суддів не приймаються, оскільки він виконаний суб`єктом оціночної діяльності, який має відповідний сертифікат, відповідає національним стандартам оцінки та Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (зареєстровано за №1074/8395) 
При цьому, наданий позивачем Висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження № Д7/07/24, згідно якого середня ринкова вартість автомобіля Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 268080,00 грн є неналежним доказом, оскільки така вартість визначена без урахування фактичного технічного та величини пробігу (а.с. 17), й клопотання про призначення відповідної судової експертизи позивач у суді першої інстанції не заявляв. 
Колегія суддів вважає за потрібне наголосити, що під час купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний врахувати дійсну його вартість, у зв?язку з чим колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про те, що суд не з?ясував дійсну ринкову вартість транспортного засобу.
Виходячи зі встановлених обставин, на підставі наданих сторонами доказів, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку, що спірний автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, а його відчуження одним з подружжя,  ОСОБА_2 без згоди іншого з подружжя  ОСОБА_1 відбулося не в інтересах сім`ї, тому половина вартості автомобіля, яка визначена шляхом відповідного дослідження, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2026 року.

Головуючий: 

Судді: