ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року 

м. Київ

справа № 240/34480/23
адміністративне провадження № К/990/10952/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П., 
розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 (суддя Окис Т.О.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2026 (колегія суддів у складі головуючого судді Боровицького О.А., суддів Шидловського В.Б., Курка О.П.) у справі №240/34480/23 за позовом Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави до Державної комісії України по запасах корисних копалин, Державної служби геології та надр України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стоун Про», про визнання протиправними державної реєстрації, протоколу та спеціального дозволу.

I. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
1. 12.12.2023 Заступник керівника Житомирської обласної прокуратури (далі - Прокурор) в інтересах держави звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Державної комісії України по запасах корисних копалин (далі - відповідач 1, Державна комісія), Державної служби геології та надр України (далі - відповідач 2, Держгеонадра), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стоун Про» (далі - ТОВ «Стоун Про»), у якому просить:
визнати протиправним та скасувати державну реєстрацію робіт і досліджень, пов`язаних із геологічним вивченням надр, здійснену Держгеонадра для ТОВ «Стоун Про» за формою 3-гр із присвоєнням державного реєстраційного номера об`єкта РДГВН У-18-96/1; 
визнати протиправним та скасувати протокол від 18.09.2018 №4515 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин;
визнати протиправним та скасувати спеціальний дозвіл на користування надрами від 14.11.2018 №6294, виданий ТОВ «Стоун Про» з метою видобування гранітів Слобідського - 1 родовища на території Коростишівського району Житомирської області. 
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
2. Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою суду від 19.12.2023 прийняв позов до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
3. Державна комісія подала до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що Прокурор мав доступ до інформації щодо підстав надання спеціального дозволу на користування надрами щонайменше у 2018 році (дня опублікування рішень про погодження та надання спеціального дозволу ТОВ «Стоун Про»), і враховуючи рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.03.2021 та лист-орієнтування Офісу Генерального прокурора від 31.08.2021 №12/2-320вих-514окв-21 міг подавати запити до Держгеонадра, у тому числі і щодо протоколу Колегії Державної комісії, не через 5 років після отримання ТОВ «Стоун Про» спеціального дозволу на користування надрами.
4. Держгеонадра також подала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що Прокурор не навів поважних причин пропуску строку звернення до суду.
5. ТОВ «Стоун Про» подало клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що Прокурор не надав доказів щодо наявності обставин, які б об`єктивно унеможливили звернення Прокурора до суду в інтересах держави протягом визначеного законом строку, зокрема - доказів неможливості звернення із відповідними запитами до державних органів з метою перевірки оскаржуваних рішень та надрокористування, що здійснювалося ТОВ «Стоун Про» ще з 2018 року до листопада 2023 року. У клопотанні звернув увагу на те, що отримання ТОВ «Стоун Про» спеціального дозволу на користування надрами №6294 з метою видобування гранітів, родовище Слобідське-1 у Коростишівському районі Житомирської області, строком на 20 років до 14.11.2038 є загальнодоступною інформацією, яка розміщена на офіційному сайті (http://geoinf/kiev/ua/specdozvoli). Зауважує, що кримінальне провадження №52018000000001132 від 14.11.2018 Національним антикорупційним бюро України закрито ще 18.01.2022 у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення - майже за два роки до звернення прокурора до суду.
6. Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 16.02.2024 позов залишив без розгляду з підстав того, що про закриття кримінального провадження №52018000000001132 мало бути відомо Спеціалізованій екологічній прокуратурі, яка здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у такій категорії справ, яка в свою чергу, мала вжити всіх заходів для своєчасного ознайомлення та подальшого надсилання матеріалів цього кримінального провадження позивачу для представництва інтересів держави. Суд уважав, що отримання позивачем матеріалів кримінального провадження 31.10.2023 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення прав держави, а свідчить лише про час, коли органи прокуратури почали вчиняти дії щодо реалізації права на звернення до суду з цим позовом. Також суд зазначив, що органам прокуратури додатково стало відомо про порушення інтересів держави, які підлягають захисту в суді 18.01.2022, після закриття кримінального провадження №52018000000001132. Однак, Прокурор звернувся до суду з цим позовом лише 12.12.2023, тобто з порушенням тримісячного строку з дня виявлення таких порушень. При цьому, причини пропуску строку звернення до суду, наведені Прокурором у заяві про поновлення цього строку, суд визнав неповажними.
7. Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 10.12.2024 апеляційну скаргу Прокурора в інтересах держави задовольнив, скасував ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2024, справу направив до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. Суд апеляційної інстанції вказав, що у справі прокурор листів до відповідних державних органів щодо здійснення заходів захисту інтересів держави не скеровував. Після виявлення факту порушення інтересів держави в межах кримінального провадження заступником керівника обласної прокуратури в найкоротші строки був скерований позов до суду. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що в розглядуваному випадку, з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №826/13768/16, строк звернення прокурором до суду становить шість місяців з для виявлення порушень, а не три місяці як встановив суд першої інстанції. Підстави для звернення з цим позовом до суду виникли після надання детективом Національного антикорупційного бюро України дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування та ознайомлення працівниками Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора з матеріалами кримінального провадження №52018000000001132 від 14.11.2018 у частині документів, які стосуються отримання ТОВ «Стоун Про» оспорюваного спеціального дозволу. Працівник Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора, на підставі такого дозволу, 17.10.2023 ознайомився з матеріалами вказаного кримінального провадження. Таким чином, порушення, які стали підставою для звернення до суду, стали відомі прокурору лише після 17.10.2023, тобто після розголошення відомостей досудового розслідування вказаного кримінального провадження з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
8. Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 23.01.2025 прийняв справу до провадження.
9. ТОВ «Стоун Про» вдруге подало клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на існування обставин, які вказують на виявлення та ознайомлення Прокурора з матеріалами і підставами позову у цій справі ще у 2020 році. ТОВ «Стоун Про» також зазначило про передчасний висновок у цій справі щодо наявності підстав для поновлення пропущеного процесуального строку, зокрема, у вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 17.03.2020 у кримінальному провадженні №12020100040001223 у справі №755/2831/20, де обвинувачення здійснювалося прокурором. Звернуло увагу на те, що вирок опубліковано 24.03.2020. Уважає, що Прокурору про підстави звернення з позовом у цій справі стало відомо під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №12020100040001223, тобто не пізніше березня 2020 року, як і усім іншим зацікавленим особам внаслідок публікації вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 17.03.2020 у кримінальному провадженні №12020100040001223 у справі №755/2831/20 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
10. Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою суду від 24.04.2025 запропонував Прокурору та відповідачам надати пояснення щодо клопотання ТОВ «Стоун Про» про залишення позовної заяви без розгляду.
11. Держгеонадра подала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що Прокурор мав доступ до інформації щодо підстав надання спеціального дозволу на користування надрами щонайменше у 2018 році, тобто з дня опублікування рішень про погодження та надання спеціального дозволу ТОВ «Стоун Про». Держгеонадра зазначила, що враховуючи рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.03.2021 та лист-орієнтування Офісу Генерального прокурора від 31.08.2021 №12/2-320вих-514окв-21 Прокурор мав можливість звернутися із запитом до Держгеонадра, у тому числі і щодо протоколу засідання колегії Державної комісії України, а не через 5 років після отримання ТОВ «Стоун Про» спеціального дозволу на користування надрами. Вважає, що Прокурор дізнався про наявність підстав для звернення з позовом ще 17.06.2021, коли Держгеонадра надали Офісу Генерального прокурора перелік підприємств, які отримували спецдозволи без аукціону.
12. Прокурор подав заперечення на клопотання ТОВ «Стоун Про» про залишення позову без розгляду, де вказує, що предмет розгляду Дніпровським районним судом міста Києва у справі №755/2831/20 є відмінним від предмета досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52018000000001132, і судом не досліджувалися обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 364 Кримінального кодексу України.
13. Державна комісія надала до суду пояснення, в яких підтримала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
14. Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 27.06.2025 задовольнив клопотання Прокурора про поновлення строку звернення до суду з позовом, поновив цей строк, у задоволенні клопотань ТОВ «Стоун Про» та Держгеонадра про залишення позову без розгляду відмовив. Суд дійшов висновку, що Прокурор лише після ознайомлення із матеріалами кримінального провадження встановив, що ТОВ «Стоун Про», не будучи надрокористувачем, у лютому 2018 року звернулося до Держгеонадра для проведення державної реєстрації робіт попередньої геолого-економічної оцінки ділянки граніту Слобідська-1 у Коростишівському районі Житомирської області, а у подальшому апробовано запаси корисних копалин, що оформлено протоколом №4515, складеним Державною комісією 18.09.2018, а також видано ТОВ «Стоун Про» 14.11.2018 спеціальний дозвіл на користування надрами № 6294. Офісом Генерального прокурора до Житомирської обласної прокуратури направлено матеріали із зазначеного кримінального провадження для вирішення питання щодо звернення до суду з цим позовом. Суд урахував, що раніше Житомирською обласною прокуратурою документи з органів влади з цього питання не витребовувалися, а отримані лише 31.10.2023 з Офісу Генерального прокурора і дійшов висновку, що пропущений процесуальний строк звернення до суду підлягає поновленню. 
15. Суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу Житомирського окружного адміністративного сулу від 27.06.2025, погодився із цією позицією прокурора та звернув увагу на те, що після здійснення Держгеонадра державної реєстрації ТОВ «Стоун Про» робіт з геологічного вивчення надр в межах Слобідського-1 родовища гранітів у Коростишівському районі Житомирської області, прийняття Державною комісією по запасах корисних копалин оскаржуваного протоколу та наданням товариству спеціального дозволу на користування надрами, Житомирська обласна прокуратура не володіла інформацією про недотримання відповідачами вимог законодавства, які порушують інтереси держави. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у Житомирської обласної прокуратури не було підстав для скерування запитів у порядку частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» з метою отримання оскаржуваного протоколу, інформації щодо підстав здійснення Державною службою геології та надр України державної реєстрації ТОВ «Стоун Про» робіт з геологічного вивчення надр, а також отримання оскаржуваного спеціального дозволу, що вказує на передчасність висновків щодо можливості та обов`язку прокурора з`ясувати відповідні обставини в 2018 році. Крім того, колегія суддів вважала необґрунтованими посилання щодо можливості оскарження прокурором дій та рішень відповідачів, на виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.03.2021, яким рекомендовано Офісу Генерального прокурора разом із іншими правоохоронними органами вжити додаткових заходів щодо виявлення й розслідування фактів порушення вимог законодавства у сфері надрокористування. Зокрема вказав, що Національним антикорупційним бюро України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №52018000000001132 від 14.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 364, частиною 4 статті 368 Кримінального кодексу України, в рамках якого в органів державної влади вилучалися документи, пов`язані з триманням ТОВ «Стоун Про» спеціального дозволу на користування надрами від 14.11.2018 №6294. Початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52018000000001132 від 14.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 364, частиною 4 статті 368 Кримінального кодексу України, не свідчить про обізнаність слідчого, прокурора, керівника органу прокуратури про відповідні порушення вимог законодавства та порушення інтересів держави. У цій справі прокурор листів до відповідних державних органів щодо здійснення заходів захисту інтересів держави не скеровував. Після виявлення факту порушення інтересів держави в межах кримінального провадження заступником керівника обласної прокуратури в найкоротші строки Прокурор звернувся до суду з цим позовом.
Суд апеляційної інстанції у постанові зазначив, що саме в межах названого кримінального провадження №52018000000001132 від 14.11.2018 встановлювались обставини, які свідчать про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, а саме зловживання службовим становищем службовими особами Державної служби геології та надр України та Державної комісії України по запасам корисних копалин при видачі спеціальних дозволів на користування надрами.
У вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 17.03.2020, на який посилається представник ТОВ «Стоун Про», яким колишній директор ТОВ «Дісіжн» визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 190, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України, не досліджувалися обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 364 Кримінального кодексу України.
Суд апеляційної інстанції встановив, що предмет розгляду Дніпровським районним судом міста Києва є відмінним від предмету досудового розслідування у кримінальному провадженні №52018000000001132, і судом не досліджувалися обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 364 Кримінального кодексу України.
Суд апеляційної інстанції врахував, що основною вимогою у розглядуваному позові є визнання протиправним та скасування протоколу №4515 від 18.09.2018 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин, а усі інші вимоги, є похідними, тобто саме після отримання доступу до матеріалів кримінального провадження № 52018000000001132 прокурором було встановлено підстави для представництва інтересів держави та пред`явлення цього позову.
16. 16.09.2025 до суду надійшли додаткові пояснення позивача, у яких вказує на те, що з 14.11.2018 Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52018000000001132 від 14.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 364, частиною 4 статті 368 Кримінального кодексу України, в якому в органах державної влади вилучалися документи, пов`язані з триманням ТОВ «Стоун Про» спеціального дозволу на користування надрами від 14.11.2018 №6294. Саме в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження встановлено обставини правопорушення, зокрема шляхом отримання від уповноважених органів необхідної інформації. Працівник Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора 17.10.2023 ознайомився з матеріалами вказаного кримінального провадження, з яких встановив, що ТОВ «Стоун Про», не будучи надрокористувачем, у лютому 2018 року звернулося до Держгеонадра для проведення державної реєстрації робіт - попередньої геолого-економічної оцінки ділянки граніту Слобідська-1 у Коростишівському районі Житомирської області, а у подальшому апробовано запаси корисних копалин, що оформлено протоколом № 4515 складений Державною комісією 18.09.2018, а також видано ТОВ «Стоун Про» 14.11.2018 спеціальний дозвіл на користування надрами №6294. Враховуючи те, що раніше Житомирською обласною прокуратурою документи з органів влади з цього питання не витребовувалися, вказані документи були вилученні і долучені до матеріалів кримінального провадження, а отримані лише 31.10.2023 з Офісу Генерального прокурора, тому підлягає поновленню пропущений процесуальний строк звернення до суду.
17. 16.09.2025 представник третьої особи подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у якому зазначив, що скасування ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 відбулося з процесуальних підстав, зокрема у зв`язку з порушенням принципу змагальності та права учасника справи на подання відповідних пояснень. Так, під час судового розгляду головуючим наголошено на тому, що оскільки провадження у справі було відкрито, то помилковим є залишення позову без розгляду без надання Прокурору часу на подання заяви, в якій він міг би обґрунтувати пропущення процесуального строку поважними причинами. У подальшому, на підставі тієї ж системи доводів, виснуваних апеляційною інстанцією (як виявилося згодом з врахуванням практики Верховного Суду - помилкових), суддею ухвалою від 27.06.2025 всупереч існуючій практиці Верховного Суду, поновлено прокурору строк звернення до суду, що дає підстави стверджувати про передчасність висновку про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, викладеного в ухвалі про відкриття провадження у справі.
18. Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою суду від 02.10.2025 позов Прокурора залишив без руху та надав строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших поважних причин пропуску процесуального строку.
19. На виконання вимог ухвали суду Прокурор подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій зазначив, що ні Конституцією України, ні Законом України «Про прокуратуру» на органи прокуратури не покладено обов`язку відслідковувати оприлюднення органами державної влади та місцевого самоврядування кожного документа, як і не встановлено строків для виявлення оприлюднених актів. За змістом вказаних норм законодавства щодо повноважень прокурора, сам факт оприлюднення Держгеонадрами наказу та спеціального дозволу на користування надрами не надає прокурору права звернутися до суду з позовом про визнання їх протиправними (недійсними), оскільки таке право виникає лише в разі виявлення порушення або загрози порушення інтересів держави та встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді. У цьому випадку інформація, яка міститься у тексті оспорюваних наказу Держгеонадр та спеціального дозволу на користування надрами, не давала підстав для висновків про протиправність їх видання, порушення інтересів держави та наявність підстав для захисту прокурором цих інтересів у суді. Вважає, що звернення Прокурора з цим позовом стало можливим лише за результатами вивчення матеріалів, які отримано обласною прокуратурою з Офісу Генерального прокурора, з якими 17.10.2023 ознайомився працівник Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора. Підстави для звернення з цим позовом до суду виникли після надання детективом Національного антикорупційного бюро України дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування та ознайомлення працівниками Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора з матеріалами кримінального провадження №52018000000001132 від 14.11.2028 у частині документів, які стосуються отримання ТОВ «Стоун Про» оспорюваного спеціального дозволу.
20. Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 15.10.2025 у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду відмовив, визнав неповажними причини пропуску строку звернення до суду, продовжив Прокурору строк для усунення визначених в ухвалі суду від 02.10.2025 недоліків на п`ять днів з дати отримання копії цієї ухвали
21. На виконання вимог ухвали суду позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду. У заяві наводить вже зазначені до цього підстави для поновлення строку звернення до суду, яким суд надавав оцінку, а саме те, що його право на звернення до суду виникло лише після 17.10.2023, тобто, дати ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, після надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави щодо документів, на підставі яких ТОВ «Стоун Про» отримано спеціальний дозвіл на користування надрами.
IІI. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
22. Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 27.10.2025, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2026, у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду відмовив та визнав неповажними причини пропуску строку звернення до суду, позовну заяву Прокурора в інтересах держави залишив без розгляду.
23. Суди, ухвалюючи рішення та вирішуючи питання щодо поновлення Прокурору строку звернення до суду, виходили з того, що починаючи з червня 2021 органам прокуратури достеменно було відомо те, що ТОВ «Стоун Про» отримало дозвіл поза аукціоном без спеціального дозволу на користування надрами.
Щодо покликань Прокурора на те, що право на звернення до суду виникло 17.10.2023, після ознайомлення працівниками Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора з матеріалами кримінального провадження № 52018000000001132 від 14.11.2018, а тому саме з цієї дати потрібно рахувати трьохмісячний строк звернення до суду, суди зауважили, що вказана дата не змінює моменту, з якого прокурор знав або повинен був дізнатися про наявність порушених інтересів держави, а лише свідчить про час, коли він почав вчиняти активні дії з реалізації своїх повноважень щодо звернення до суду з позовом в інтересах держави, і ця подія не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в спірних правовідносинах.
Суди зазначили, що Прокурор, який наділений законом повноваженнями здійснювати процесуальне керівництво в кримінальних провадженням, маючи доступ до інформації щодо погодження та надання спеціального дозволу на користування надрами, не був позбавлений можливості подавати запити до державних органів, зокрема, до Державної служби геології та надр України для отримання вказаних протоколів, більше того, у відповідності до норм Кримінального процесуального кодексу України та посадових обов`язків в межах відповідного кримінального провадження, незалежно від дати розголошення відомостей досудового розслідування, прокуратура мала володіти інформацією про підстави для звернення до адміністративного суду значно раніше, ніж звернулася з позовом. Суди дійшли висновку, що вчинення із значним затягуванням певних слідчих дій відповідними органами в межах кримінального провадження, не може мати наслідком автоматичного поновлення строку звернення з позовом до адміністративного суду.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ НА НЕЇ
24. Не погодившись з ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 та постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2026, позивач оскаржив їх у касаційному порядку та просив скасувати.
25. Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на частину другу і четверту статті 328 КАС України, які передбачають, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
26. Також, скаржник посилається на частину першу статті 353 КАС України, яка передбачає, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
27. Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми процесуального права. Скаржник вважає, що висновки судів попередніх інстанцій є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
28. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) та абзацу 1, 2 частини другої статті 122, частини п`ятої статті 242, частини 3, 4 статті 53, статті 79, 160 КАС України, а також не врахували правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 20.11.2019 у справі №9901/405/19 та Верховного Суду, наведений у постановах від 27.11.2018 у справі №473/2236/17, від 20.10.2025 у справі №320/39008/23, щодо правильності застосування норм процесуального права у питаннях дотримання строку звернення прокурора до суду в адміністративній справі.
29. Скаржник доводить неврахування судами, що про видання ТОВ «Стоун Про» спеціального дозволу на користування надрами від 14.11.2018 №6294 Прокурор дізнався лише 31.10.2023, коли отримав інформацію від Офісу Генерального прокурора в межах кримінального провадження. 
30. Скаржник зазначає, що суди, залишаючи позов без розгляду, не врахували положення частини другої статті 122 КАС України, яка передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
31. Держгеонадра у відзиві на касаційну скаргу, посилаючись на законність і обґрунтованість ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2026, просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу позивача - залишити без задоволення. 
32. На обґрунтування своїх доводів покликається на те, що Прокурор з матеріалами і підставами позову у цій справі ще у 2020 році, зокрема, у вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 17.03.2020 у кримінальному провадженні №12020100040001223 у справі №755/2831/20, де обвинувачення здійснювалося прокурором, а вирок опубліковано 24.03.2020, ретельно досліджено й перелічено усі підстави, обставини та документи, які перелічує Прокурор у позові у цій справі. Уважає, що Прокурору про підстави звернення з позовом у цій справі стало відомо під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №12020100040001223, тобто не пізніше березня 2020 року, як і усім іншим зацікавленим особам внаслідок публікації вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 17.03.2020 у кримінальному провадженні №12020100040001223 у справі №755/2831/20 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
33. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статті 341 КАС України, виходить з такого.
34. Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
35. Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
36. Статтею 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
37. Згідно з частинами 1-3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
38. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
39. Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
40. Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
41. Колегія суддів наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
42. Разом з тим, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного процесуальним законом строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
43. Причина пропуску строку, за загальним правилом, може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) обставина виникла протягом строку, який встановлений законом або судом; 4) обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
44. Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом або судом. У свою чергу, поважною причиною може бути обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який встановлений законом або судом та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16.09.2021 у справі № 560/5412/20, від 01.06.2022 у справі № 460/100/21, від 29.03.2023 у справі № 380/10073/20, від 04.07.2023 у справі №620/4707/22, від 20.07.2023 у справі №420/8355/22.
45. Частиною 2 статті 36 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, тобто є процесуальним керівником у кримінальному провадженні, який поінформований із наявними матеріалами та їх змістом.
46. Як установлено Верховним Судом у постанові від 25.03.2025 у справі №160/4460/24, Офіс Генерального прокурора звернувся 31.05.2021 із запитом №12/2-35 вих-21 до Держгеонадра, в якому просив надати перелік суб`єктів господарювання у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, які, зокрема, поза аукціоном отримали спеціальні дозволи на користування надрами, зокрема за результатами апробації запасів корисних копалин без спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розроби.
У відповідь на вказаний запит Держгеонадра листом від 17.06.2021 №9897/01/02-21 надала відповідний перелік суб`єктів господарювання, серед яких значилося ТОВ «Стоун Про».
Отримавши перелік суб`єктів господарювання, яким надано дозволи на спеціальне користування надрами у такий спосіб, Офіс Генерального прокурора розіслав керівникам обласних прокуратур лист-орієнтування про вжиття заходів на захист інтересів держави у сфері охорони та раціонального використання надр від 31.08.2021 №12/2-320ВИХ-514ОКВ-21.
Тобто, починаючи з червня 2021 органам прокуратури достеменно було відомо те, що ТОВ «Стоун Про» отримано дозвіл поза аукціоном без спеціального дозволу на користування надрами.
47. Колегія суддів не приймає посилання скаржника на те, що суди попередніх інстанцій не дослідили фактичні обставини у справі щодо періоду часу виникнення у Прокурора права на звернення з цим позовом до суду, оскільки суди достеменно встановили, що у червні 2021 року Прокурор був обізнаний про отримання ТОВ «Стоун Про» дозволу поза аукціоном без спеціального дозволу на користування надрами. Суд звертає увагу на межі перегляду судом касаційної інстанції, встановлені статтею 341 КАС України, яка встановлює, що Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина перша і друга цієї норми).
48. Ураховуючи, що за встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставинами у цій справі, Прокурор про наявність підстав, які слугували підставою для звернення Прокурора з цим позовом до суду, дізнався у 2021 році, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що Прокурор пропустив строк звернення до суду з цим позовом і відсутність підстав для його поновлення. 
49. Колегія суддів не приймає твердження скаржника про те, що право на звернення до суду виникло у Прокурора 17.10.2023, після ознайомлення працівниками Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора з матеріалами кримінального провадження №52018000000001132 від 14.11.2018, а тому саме з цієї дати потрібно рахувати трьохмісячний строк звернення до суду, з огляду на те, що ця дата не змінює моменту, з якого Прокурор знав або повинен був дізнатися про наявність порушених інтересів держави, а лише свідчить про час, коли він почав вчиняти активні дії з реалізації своїх повноважень щодо звернення до суду з позовом в інтересах держави, і ця подія не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в спірних правовідносинах.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, сформульованими у постановах від 25.03.2025 у справах №160/4460/24, №160/4460/24.
50. Прокурор, який наділений законом повноваженнями здійснювати процесуальне керівництво в кримінальних провадженням, маючи доступ до інформації щодо погодження та надання спеціального дозволу на користування надрами, не був позбавлений можливості подавати запити до державних органів, зокрема, до Держгеонадра для отримання вказаних протоколів та відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України і посадових обов`язків в межах відповідного кримінального провадження, незалежно від дати розголошення відомостей досудового розслідування, Прокурор мав володіти інформацією про наявність або відсутність підстав для звернення до адміністративного суду значно раніше (5 років тому), ніж звернулася до суду з цим позовом.
Вчинення із значним затягуванням певних слідчих дій відповідними органами в межах кримінального провадження, не може мати наслідком автоматичного поновлення строку звернення з позовом до адміністративного суду.
51. Згідно з пунктом 2 Рекомендації CM/Rec (2012)11 щодо ролі державних прокурорів за межами системи кримінального судочинства, прийнятої Комітетом міністрів Ради Європи 19.09.2012, обов`язками та повноваженнями прокурора за межами системи кримінального провадження є представництво загальних та громадських інтересів, захист прав людини та основоположних свобод, а також підтримка верховенства права. При цьому обов`язки та повноваження прокурорів за межами кримінального судочинства мають завжди встановлюватися та чітко визначатися у законодавстві (пункт 3 цієї Рекомендації).
52. Таким чином, порядок звернення Прокурора до адміністративного суду в порядку його представництва інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено та відмінно від реалізації права на звернення до суду самого суб`єкта владних повноважень.
При цьому, під поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними, та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
53. У цій справі Прокурор представляє інтереси держави і обчислення строку звернення до суду не може ставитись в залежність від моменту коли один з представників органу Прокуратури дізнався про певні обставини, в іншому випадку інститут обмеження строку звернення до суду буде нівельований. Держава має забезпечувати відповідний моніторинг, контроль за дотриманням своїх інтересів постійно і має для цього широкий (майже безмежний) обсяг механізмів.
54. Володіючи інформацією щодо отримання ТОВ «Стоун Про» спеціального дозволу на користування надрами від 14.11.2018 №6294 без проведення аукціону, Прокурор не був позбавлений можливості подавати відповідні запити до державних органів, зокрема Держгеонадра, у тому числі щодо оскаржуваних наказів та спецдозволу, а також звернутися до суду з адміністративним позовом у строк, визначений приписами КАС України.
Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.12.2024 у справі №320/5641/24, від 03.12.2024 у справі № 320/39441/23.
55. Покликання Прокурора на дату отримання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні №52018000000001132 лише з 17.10.2024 не може вважатися поважною підставою для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, оскільки вказане не припиняє (не перериває) строків, встановлених для звернення із позовом до суду, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ці дати не пов`язуються з початком перебігу строку звернення до суду у випадку, коли законом встановлений строк для вчинення особою активних дій.
56. Колегія суддів відхиляє покликання Прокурора на висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13.02.2019 у справі №826/13768/16, з огляду на те, що у цій постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що обставини виявлення прокурором під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні відповідних порушень інтересів держави, які підлягають захисту в суді, поза межами строку звернення до суду повинні враховуватися судами як поважні причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, якщо прокурор звернувся до суду протягом шести місяців з дня виявлення таких порушень. Проте направлення прокурором листів до відповідних державних органів щодо здійснення заходів захисту інтересів держави не зупиняє та не перериває перебігу встановленого процесуальним законом шестимісячного строку звернення до суду.
57. Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у випадках звернення до суду суб`єкта владних повноважень (прокурора) відлік строку для звернення до суду цей Кодекс пов`язує з виникненням підстав, що надають йому право на таке звернення. Водночас строки покликані забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів визначеності, і сторонам слід очікувати, що ці норми будуть застосовані.
58. Водночас у справі, що розглядається, суд уважає, що уповноважений відділ Офісу Генерального прокурора здійснює процесуальне керівництво з 14.11.2018 (з дати внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей щодо кримінального провадження № 52018000000001132).
59. Ураховуючи викладене вище, суд наголошує, що початок перебігу строку, встановленого для подання до суду позову, стосується всіх суб`єктів, які мають намір та право оскаржувати рішення суду, та не пов`язується із відповідними функціями та компетенцією певного суб`єкта, що виключає можливість необмежено у часі реалізовувати право на звернення до суду.
Подібна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 26.12.2024 у справі № 320/4789/24.
60. Колегія суддів вважає також застосовним до спірних правовідносин висновок, сформований у постанові від 13.02.2024 у справі № 340/3868/23, відповідно до якого регулярні звернення прокурора з метою витребування документів для підтвердження підстав представництва інтересів держави в суді не можуть слугувати механізмом продовження встановлених законом строків звернення до суду з адміністративним позовом. Це призвело б до постійного стану невизначеності у публічно-правових відносинах та порушення стабільності у діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання ними своїх функцій.
61. Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
62. Колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, не е абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтованою пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08.04.2010 у справі «Меньшакова проти України»).
За практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. І навпаки, безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності.
63. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не наведено поважних підстав, які б унеможливили його звернення до суду у межах встановленого КАС України строку. Обставини, на які посилається Прокурор, не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації прокурором свого права на звернення до суду з метою представництва інтересів держави у суді.
64. Ураховуючи те, що прокурор пропустив встановлений законом строк звернення до суду та будь-яких переконливих обґрунтувань обставин та належних доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду із зазначеними позовними вимогами позивачем не наведено та не доведено, Суд не вбачає підстав для висновку про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.
65. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що наведені Прокурором обставини не можуть бути причиною для поновлення строку звернення до суду з позовом, оскільки матиме наслідком необґрунтоване втручання суду у принцип правової визначеності та порушення права інших учасників провадження на справедливий судовий розгляд в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Обставин, які об`єктивно унеможливлювали реалізацію прав щодо своєчасного звернення до суду позивачем не наведено.
66. Згідно з частин 3, 4 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
67. На підставі пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.
68. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанцій ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх скасування.
69. Інші доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
70. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
71. З огляду на викладене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2025 у справі №140/8287/25 - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави залишити без задоволення.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2026 у справі №240/34480/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб