Справа № 127/2172/26
Провадження № 2/127/554/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги, мотивовано тим, що 29.05.2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 185712 на суму 22353,00 грн.
16.04.2025 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та Позивач уклали Договір факторингу № 16042025 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 185712.
Всупереч умов Договору №185712 від 29.05.2025 року Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі – 23559,18 грн, з яких: 22353,00 грн - заборгованість по кредиту; 5,18 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 401,00 грн – заборгованість по комісії, 800,00 грн – за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Разом з тим позивач просить стягнути заборгованість у сумі 22759,18 грн, без врахування 800,00 грн заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № 185712 від 29.05.2025 року в розмірі 22759,18 грн, а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн та 7000,00 грн витрат на правову допомогу.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. 
Вказану ухвалу отримано 16.03.2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подала, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористалася.
Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що 29.05.2025 року відповідно до заяви на видачу кредиту № 100847285, ОСОБА_1 , просила видати кредит у сумі 22353,00 грн.
29.05.2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 185712 на суму 22353,00 грн. Загальний строк кредитування: 275 днів з 29.05.2025 року по 28.02.2026 року.
Згідно із п.2.2.1 Кредитного договору сума кредиту становить 22353,00 грн, яка надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 18922,68 грн для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит № 166729 від 08.01.2025 укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 77,37 грн на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 ; у розмірі 3352,95 грн шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.
За п.2.3 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10 % річних, які нараховуються протягом строку кредитування, зазначеного в п.2.6 договору.
Згідно із п.2.5 Кредитного договору комісія за надання кредиту становить 3352,95 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення кредитного договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1 договору.
Відповідно до відповіді наданої АТ КБ «Приватбанк» від 03.03.2026 року на ім`я ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_2 . Відповідно до виписки по рахунку за період з 29.05.2025 року по 03.06.2025 року зазначено, що 29.05.2025 року на картку було здійснено зарахування у сумі 77,37 грн.
За карткою обліку виконання Договору № 185712 у Відповідача наявна заборгованість в сумі 23559,18 грн, з яких: 22353,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,18 грн - за відсотками, 401,00 грн - сума заборгованості по комісії, 800,00 грн – пеня.
Відповідно до ст. 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися у письмовій формі, у тому числі електронній. 
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом направлення пропозиції (оферти) та її прийняття (акцепту), а використання одноразового ідентифікатора є належним способом підтвердження волевиявлення сторони. 
Таким чином, кредитний договір укладено належним чином, а первісний кредитор виконав свій обов`язок щодо надання кредитних коштів.
16.04.2025р. ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та Позивач уклали Договір факторингу № 16042025 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 185712.
Відповідно до витягу з додатку №1 до договору факторингу № 16042025 від 16.04.2025 року Реєстр прав вимог №6, позивач набув права вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 185712 від 29.05.2025 року у розмірі 23559,18 грн з яких: 22353,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5,18 грн - за відсотками, 401,00 грн – за комісією, 800,00 грн. – по штрафах/пені.
Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги, а до нового кредитора переходять права первісного кредитора у тому обсязі та на умовах, що існували на момент переходу. Матеріалами справи підтверджено укладення договору факторингу, реєстра боржників та актів приймання-передачі, що свідчить про набуття позивачем статусу належного кредитора у спірному зобов`язанні. 
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом.
Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які б підтверджували повне повернення кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач, отримавши від ТОВ «ФК «Кредіплюс» кошти за кредитним договором, умови договору належним чином не виконувала та кошти банку не повернула, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у вказаному розмірі. Зважаючи на те, що ТОВ «ФК «Кредіплюс» передало право вимоги за кредитним договорами до ТОВ «Юніт капітал» яке звернулось до суду з вимогою про стягнення з відповідача кошти за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «ФК «Кредіплюс», тому вказані позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Отже, відповідно до ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк, а його невиконання є порушенням зобов`язання у зв`язку з чим суд вважає доведеним факт наявності заборгованості у загальній сумі 22759,18 грн, з яких: за тілом кредиту – 22353,00 грн, за відсотками – 5,18 грн, 401,00 грн – комісія.
Крім того, з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню 2422,40 грн. судового збору (з урахуванням ставки понижуючого коефіцієнта).
Щодо відшкодування витрат на оплату правничої допомоги, судом встановлено, що сума в розмірі 7000,00 гривень за надані послуги правничої допомоги є неспіврозмірною виконаній адвокатом роботі, розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі доказами, судова практика є сталою, застосування великої кількості законів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Участі в судових засіданнях адвокат не приймав.
З огляду на викладене, суд враховуючи принципи співрозмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Достатньою компенсацією витрат позивача на професійну правничу допомогу буде менша сума, ніж розмір відшкодування, вказаний представником позивача у своїй заяві.
Керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 526, 527, 530, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за договором № 185712 від 29 травня 2025 року в загальній сумі 22759,18 грн (двадцять дві тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять гривень 18 коп.), 2662,40 грн судового збору та 4000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 10.04.2026 року.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: бульв. Лесі Українки, буд. 34, оф. 333, м. Київ;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .
Суддя: