Справа № 750/2990/26 
Провадження № 3/750/1154/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року         м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Григор`єв Р.Г., за участю захисника Данича О.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали начальника ВАП УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, має 2 групу інвалідності, мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :
1. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 05 березня 2026 року о 10 год. 03 хв. в м. Чернігові по просп. Левка Лук`яненка, 82, водій ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.09.2025 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп., керував транспортним засобом «LEXUS GX 460», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому на задні габаритні вогні нанесено тонування, що зменшує їх прозорість та світлопропускання, вчинив правопорушення повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 31.4.3. ґ.ПДР.
 
2. 05 березня 2026 року о 10 год. 03 хв. в м. Чернігові по просп. Левка Лук`яненка, 82, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «LEXUS GX 460», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, завчасно поданою за допомогою звукових сигналів, та в подальшому був затриманий шляхом переслідування та блокуванням службовим транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.4.ПДР. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП повністю не визнав та пояснив, що 05.03.2026 під час зупинки його транспортного засобу працівники поліції до нього ставилися упереджено, підозрюючи, що він начебто перебуває у стані сп`яніння, а він в цей час віз мамі ліки у с. Вересоч, та, на жаль, мати померла через 10 днів. Він визнає, що через упереджене ставлення він не втримався і налаяв поліцейських та поїхав з місця зупинки без дозволу поліцейських. 
Захисником Даничем О.С. під час судового засідання було подане клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2, ч.4 ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Мотивуючи наведене клопотання зазначив, що відповідно до постанови долученої до матеріалів справи на підтвердження повторності вчинення адміністративного правопорушення, а відтак і кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.4 ст. 121 КУпАП, вказується, що останній вчинив правопорушення, однак передбачене саме частиною першою, а не дане, так як суть правопорушення різна. Притягнення до адміністративної відповідальності водіїв, які допустили порушення вимог п. 31.4.3. ґ. ПДР під час темної пори доби і саме в цьому полягає суспільна небезпечність адміністративного правопорушення, встановленого статтею 121 КУпАП. Але як слідує з протоколу дата і час події адміністративного правопорушення зазначено 05.03.2026 о 10 годині. З наданого відеозапису не слідує, що задні світлові прилади тоновані, що зменшує їх прозорість. Внутрішня частина корпусу, на якому розміщені світлодіоди сигнальних ліхтарів має темний колір, що в даному випадку схоже на конструктивну властивість транспортного засобу, однак саме скло, через яке проходить світло повністю прозоре, адже на наданих суду відеозаписах, навіть враховуючи сонячну погоду у світлу пору доби чітко видно контури сигнальних вогнів, зокрема «стопів». Крім того автомобіль належить дружині водія ОСОБА_2 , якою був придбаний вказаний транспортний засіб у такому стані. Жодних зауважень при оформленні транспортного засобу не виникало, жодного доказу про внесення змін до конструкції автомобіля працівники поліції не мали і не надали до матеріалів справи, ніяких тонувань ні водій, ні власник самостійно не наносили. Наголошує, що на ідентичних марках та моделях таких авто встановлені такі ж зовнішні світлові прилади. Співробітником поліції особисто зроблено висновки щодо тонування світлових приладів на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 без вивчення документів на транспортний засіб, дослідження технічних характеристик та заводських установок, без проведення дослідження, без застосування вимірювальної техніки, без вимірювання світловіддачи. Мотивуючи відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, захисник зазначив, що працівники поліції переслідували автомобіль «LEXUS GX 460», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 приблизно 30 секунд, а з урахуванням часу коли увімкнулись проблискові маячки і коли їх міг побачити водій, це час менший і зводиться по суті до декількох секунд. Водій ОСОБА_1 не тікав від поліцейських, а перепарковував свій автомобіль. 
Заслухавши доводи захисника, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозаписи із камер патрульних поліцейських, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 (повторне протягом року керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється), натомість наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП (невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу), з огляду на таке.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. 
1.Епізод за ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Частиною четвертою статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне вчинення протягом року порушення, зокрема, керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Розділом 31 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам, зокрема, коли на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання (п.п. "г" п. 31.4.3 ПДР).
Розсіювач пропускає світловий потік і залежно від конструкції заломлює його. Інша функція розсіювача захист фари від зовнішніх впливів. Розсіювач виготовляється зазвичай із прозорого пластику. Нанесення тонування чи покриття на розсіювачі погіршує видимість транспортного засобу, внаслідок чого підвищується ймовірність виникнення дорожньо-транспортної пригоди.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно водія ОСОБА_1 за ч.4 ст. 121 КУпАП, останній 05 березня 2026 року о 10 год. 03 хв. в м. Чернігові по просп. Левка Лук`яненка, 82, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.09.2025 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп., керував транспортним засобом «LEXUS GX 460», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому на задні габаритні вогні нанесено тонування, що зменшує їх прозорість та світлопропускання.
 
Конструкція і технічний стан транспортних засобів, які експлуатуються повинні відповідати вимогам додатку до постанови Кабінету Міністрів України №1166 від 22.12.2010 "Про єдині вимоги до конструкцій та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються".
Державним стандартом ДСТУ 3649:2010 "Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх транспортних засобів стосовно встановлення засобів освітлення та світлової сигналізації" п. п. 6.1.2 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання" не дозволено застосування зруйнованих та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС, встановлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриття на ПЗС (тонування, фарбування тощо), що зменшує світло пропускання, змінює їх силу світла, світлорозподіл або колір.
Суд виходить з того, що технічний стан та обладнання транспортного засобу під час їх експлуатації перевіряється візуально та з використанням засобів вимірювальної техніки відповідно до ДСТУ 3649-97 "Засоби транспортні дорожні. Експлуатаційні вимоги безпеки до технічного стану та методи контролю" без втручання в роботу (без розбирання) вузлів та агрегатів ТЗ, що перевіряються.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів адміністративної справи за цим епізодом встановлено, що висновки щодо тонування світлових приладів на автомобілі зроблено працівником поліції без вивчення документів на транспортний засіб, дослідження технічних характеристик та заводських установок, без проведення дослідження із застосуванням вимірювальної техніки; світловіддач фар не вимірювався, відповідні акти технічного стану не складалися. Натомість з дослідженого відеозапису з камер патрульних поліцейських не вбачається порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. "г" п. 31.4.3 ПДР.
Залишаються не спростованими доводи сторони захисту щодо того, що автомобіль «LEXUS GX 460», д.н.з. НОМЕР_1 належить дружині водія ОСОБА_2 , якою був придбаний вказаний транспортний засіб у такому стані. Жодних зауважень при оформленні транспортного засобу не виникало, жодного доказу про внесення змін до конструкції автомобіля працівники поліції не мали і не надали до матеріалів справи, ніяких тонувань ні водій, ні власник самостійно не наносили та на ідентичних марках та моделях таких авто встановлені такі ж зовнішні світлові прилади. 
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Виходячи з сукупності досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі стосовно неї підлягає закриттю.
2.Епізод за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. 
Відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР (п. 2.4 ПДР).
Згідно п. 8.9 ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається працівником поліції за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.
Невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу є підставою для притягнення їх до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2 КУпАП. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.03.2026 та переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що водій ОСОБА_1 , 05 березня 2026 року о 10 год. 03 хв. в м. Чернігові по просп. Левка Лук`яненка, 82, керуючи транспортним засобом «LEXUS GX 460», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, завчасно поданою за допомогою звукових сигналів, та в подальшому був затриманий шляхом переслідування та блокуванням службовим транспортним засобом.
На вказаному відеозапису зафіксовано, як 05.03.2026 водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, не закінчивши спілкування з працівниками поліції та не отримавши дозволу продовжувати свій рух, водій ОСОБА_1 рушив на власному автомобілі «LEXUS GX 460», д.н.з. НОМЕР_1 та деякий час не виконував вимогу працівників поліції про зупинку подану за допомогою звукових сигналів та був зупинений по проспекту Л.Лук`яненка, 82 в м. Чернігові працівниками поліції шляхом переслідування та блокування його транспортного засобу службовим автомобілем.
Помилкове зазначення працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП дати правопорушення «04.02.2026» замість правильної «05.03.2026» суд розцінює як описку, оскільки в дійсності подія відбувалася саме 05.03.2026, що не заперечується стороною захисту та підтверджується матеріалами справи. 
Таким чином, в судовому засіданні доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 05 березня 2026 року о 10 год. 03 хв. в м. Чернігові по просп. Левка Лук`яненка, 82, керуючи транспортним засобом «LEXUS GX 460», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, завчасно поданою за допомогою звукових сигналів, та в подальшому був затриманий шляхом переслідування та блокуванням службовим транспортним засобом, чим порушив вимоги п.п. 2.4 ПДР, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено. 
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його сімейний та майновий стан, ступінь його вини, і вважає за необхідне накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн. 00 коп.
ОСОБА_1 , як особа з другою групою інвалідності, на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору. 
Керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 122-2, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП – закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України. 
У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова. 

Суддя          Р.Г. Григор`єв