Справа № 560/19472/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

16 лютого 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Хмельницької митниці про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Хмельницької митниці, в якому просить визнати протиправною та скасувати відмову Хмельницької митниці від 16.05.2025 року № 7.26-2/15-02/14/1682 в застосуванні (відновлені) преференційного режиму на підставі сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 05.06.2024 № Y0011258 до зазначеного у ньому товару. Зобов`язати Хмельницьку митницю застосувати (відновити) преференційний режим на підставі сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 05.06.2024 № Y0011258 до транспортного засобу, який був оформлений фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 згідно митної декларації від 12.06.2024 №25UA400040016834U1.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що митне оформлення товару було проведено без застосування преференційного режиму до товарів Європейського походження. У зв`язку з наявним оригіналом сертифікату EUR.1 №Y0011258 від 05.06.2024 позивач звернувся до Хмельницької митниці із заявою-від 28.06.2024 з проханням відновити режим вільної торгівлі по зазначеній митній декларації згідно Угоди про асоціацію з Європейським Союзом (Угоду ратифіковано із заявою Законом №1678-VII від 16.09.2014) та повернути надлишково сплачені грошові кошти. До заяви додано сертифікат EUR.1 № Y0011258 від 05.06.2024.
Відповідач відмовив позивачу, та мотивував тим, що уповноваженими органами Румунії повідомлено, що зазначений сертифікат є автентичним. Проте, експортером не було надано достатніх документів на підтвердження преференційного походження товару зазначено в сертифікаті з перевезення товару форми EUR.1№ Y0011258 від 05.06.2024.
Позивач не погоджується з позицією митного органу, вважає відмову в застосуванні преференційного походження товару на підставі поданого сертифіката, протиправною.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що у визначених законодавством випадках допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори. Документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару (частина 1 статті 41 МКУ). Відповідача вказує, що на направлений Держмитслужбою України запит отримано відповідь від 08.05.2025 №16129/2/LL (доведений листом Держмитслужби України від 15.05.2025 № 15/15-03- 01/7/2870), згідно якого уповноваженими органами Румунії не підтверджено преференційне походження вказаного у ньому товару відповідно до Доповнення І Угоди.
Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.
Суд встановив, що 31 травну 2024 року між Omnibushandel Mario Rottgen GmbH (надалі -Продавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Покупець) було укладено зовнішньо-економічний договір (контракт) №10, відповідно до п. 1.1 якого Продавець продає, а Покупець купує бувший у користуванні автобус Vanhool ТХ27 Astromega, рік виготовлення 2016, країна походження Бельгія, VIN: НОМЕР_1 надалі - Товар. Загальна сума Контракту складає - 90000 євро (п.2.1 Контракта).
З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару декларантом за посередництвом митного брокера до Хмельницької митниці 12.06.2024 року подано митну декларацію № 25UA400040016834U1, рахунок-фактуру (інвойс) R1998 від 04.06.2024р., експортну митну декларацію № 24ROBU14006S79385 від 04.06.2024р., попередню митну декларацію № 24UA400000906566U7 від 07.06.2024р., свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердженого ТЗ UA.014.40852-24 від 12.06.2024р., висновок про вартісні характеристики товару, виготовлений спеціалізованою експертною організацією №078 від 12.06.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 31.05.2024 №10 та інші документи.
Митне оформлення товару було проведено без застосування преференційного режиму до товарів Європейського походження. У зв`язку з наявним оригіналом сертифікату EUR.1 № Y0011258 від 05.06.2024 позивач звернувся до Хмельницької митниці із заявою від 28.06.2024 з проханням відновити режим вільної торгівлі по зазначеній митній декларації згідно Угоди про асоціацію з Європейским Союзом (Угоду ратифіковано із заявою Законом №1678-VII від 16.09.2014р.) та повернути надлишково сплачені грошові кошти. До заяви додано сертифікат EUR.1 № Y0011258 від 05.06.2024.
Листом Хмельницької митниці від 05.07.24 №7 7.26-2/15-02/4/2836 направлено до Державної митної служби України з подальшим перенаправленням до уповноважених органів Румунії з метою проведення перевірки вищезазначених документів про походження товарів, про що було повідомлено ФОП ОСОБА_1 .
Хмельницька митниця листом від 09.07.2024 № 7.26-2/15-02/14/2854 надала відповідь на звернення Позивача від 28.06.2024 року № 4 щодо відновлення режиму вільної торгівлі та повернення надлишково сплаченої суми до товару, оформленого за митною декларацією № 24UA400040016834U1 від 12.06.2024. У відповіді Митницею вказано, що наданий Позивачем для відновлення режиму вільної торгівлі сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 №Y 0011258 від 05.06.2024 з метою визначення автентичності (справжності) та достовірності відомостей, що містяться в ньому направлений митницею до Держмитслужби України з подальшим надсиланням до уповноважених органів Румунії для проведення перевірки.
На направлений Держмитслужбою України запит отримано відповідь від 08.05.2025 №16129/2/LL (доведений листом Держмитслужби України від 15.05.2025 № 15/15-03-01/7/2870), згідно якого уповноваженими органами Румунії не підтверджено преференційне походження вказаного у ньому товару відповідно до Доповнення І Угоди.
Листом № 7.26-2/15-02/14/1682 від 16.05.2025 відповідач повідомив, що преференційний режим в рамках Доповнення 1 до Регіональної конвенції про пан-євро середземноморські преференційні правила походження Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 17.12.2024 №4148-ІХ не може бути застосований (відновлений) на підставі сертифіката з перевезення товару форми EUR.1 № Y0011258 від 05.06.2024 до зазначеного в ньому товару.
У оскаржуваній відмові відповідач вказав, що оскільки експортером не було надано достатніх документів на підтвердження преференційного походження товару, зазначеного в сертифікаті з перевезення товару форми EUR.1 № Y0011258 від 05.06.2024, а тому преференційний режим в рамках Доповнення І Угоди не може бути застосований (відновлений) на підставі сертифіката з перевезення товару форми EUR.1 від 05.06.2024 № Y0011258 до зазначеного у ньому товару.
Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Відповідно до 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Закону України "Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження" від 8 листопада 2017 року №2187-VIII Верховна Рада України постановила приєднатися до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, яка набирає чинності для України в перший день другого місяця після внесення Україною депозитарію Конвенції документа про приєднання.
Відповідно до ст. 1 Регіональної конвенції ця Конвенція встановлює положення про походження товарів, що продаються згідно із відповідними угодами, укладеними між Договірними Сторонами.
Поняття "походження товарів" і методи адміністративного співробітництва, що мають відношення до них, викладені в Доповненнях до цієї Конвенції. Зокрема, у Доповненні І викладено загальні правила для концепції походження товарів та методів адміністративного співробітництва.
Згідно зі змісту ст. 2 частини І Загальні положення Регіональної конвенції держави Європейського Союзу та Україна є Договірними Сторонами цієї Конвенції.
Відповідно до ст. 15 Розділу V "Підтвердження походження" Доповнення І до Регіональної конвенції товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження: (а) сертифікат з перевезення товару EUR. 1, зразок якого наведений у Додатку III а; (b) сертифікат з перевезення товару EUR-MED, зразок якого наведений у Додатку III b; (с) у випадках, вказаних у Статті 21 (1), декларація (надалі іменуватиметься "декларацією походження" або "декларацією походження EUR-MED"), надана експортером до інвойса. повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати. Текст декларації походження наведений у Додатку IV а і b.
Таким чином, згідно з вимогами Регіональної конвенції документом, що підтверджує країну походження товару, є сертифікат з перевезення товару EUR. 1.
Вказаним нормам кореспондують положення Митного кодексу України (далі МК України). 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1 МК України законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Згідно п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
На підставі ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 1 ст. 281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.
Відповідно до частин першої та другої статті 36 МК України визначено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
Статтею 43 МК України передбачено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.
Отже, за змістом положень Митного кодексу України сертифікат про походження товару є єдиним документом, який підтверджує країну походження товару.
Згідно ч.2 ст.43 МК України у разі виникнення сумнівів щодо дійсності документів про походження товару та/або правильності відомостей, що в них містяться, зокрема щодо відомостей про країну походження товару, митний орган може перевірити факт видачі сертифіката та/або його зміст на веб-сайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат, або звернутися у паперовій або електронній формі до такого компетентного органу (організації) із запитом про проведення перевірки автентичності документа про походження товару та відповідності походження товару правилам походження, встановленим цим Кодексом.
Таким чином, згідно з вимогами Регіональної конвенції та нормами Митного кодексу України документом, що підтверджує країну походження товару, є сертифікат про перевезення (походження) товару форми EUR.1 (далі Сертифікат EUR.1).
Суд встановив, що матеріалами справи підтверджено, що позивачем подано всі необхідні для митного оформлення товару документи та документи, які дають право на застосування до товару відповідних тарифних преференцій, серед яких сертифікат з походження товару форми EUR. 1.
Позивач подав увесь необхідний пакет документів, зокрема, документ щодо визначення країни походження товару, для безумовного застосування до нього відповідних тарифних преференцій.
Суд звертає увагу, що системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що наявність у митного органу сумнівів щодо країни походження товару та/або достовірності Сертифікату EUR.1 є підставою для перевірки відповідних відомостей у встановленому законом порядку.
Відповідно до статті 34 "Перевірка підтверджень про походження" Доповнення 1 до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 17.12.2024 №4148-ХІ, митним органом здійснено перевірку сертифіката з перевезення товару форми EUR.1 від 05.06.2024
Суд також зазначає, що в результаті проведеної перевірки та отриманих повідомлень від компетентних органів Румунії та Німеччини, відповідач прийшов до висновку, щодо товару - автобус Vanhool ТХ27 Astromega, рік виготовлення 2016, країна походження Бельгія, VIN: НОМЕР_1 - не має заявленого підтвердження ЄС.
Однак, країна походження товару (автобусу) - Бельгія. Інформацію про підтвердження походження товару відповідач отримав з Румунії та Німеччини.
Таким чином, відповідач завідомо знаючи країну походження товару, проводив перевірку та запитував інформацію про походження товару з країн, яку таку інформацію надати не зможуть, оскільки товар там не виготовлявся та не походить.
Митне оформлення товару було здійснено в червні 2024 року, а відмова в застосуванні преференційного режиму надана в травні 2025 року, тобто, майже рік проводилася перевірка підтвердження автентичності сертифіката та походження товару ЄС.
Суд також звертає увагу, що в матеріалах справи міститься Сертифікат відповідності ЄС від 19.05.2016 отриманий позивачем на звернення до заводу виробника товару (Бельгія, м.Лір).
При цьому, відповідачем отримано від повноважного органу Румунії підтвердження, що даний сертифікат є автентичним, тобто дійсним, та підтверджує достовірність розглядувального документа, справжність походження товару. А тому, митний орган не мав права відмовити в застосуванні до товару преференційного режиму.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України
Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Враховуючи те, що відповідач, при відмові в застосуванні преференційного режиму на підставі поданого сертифіката EUR.1, не дотримався вимог Митного кодексу України, а тому таке рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд встановив, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, тому, враховуючи приписи статті 139 КАС України, витрати необхідно присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Хмельницької митниці про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати відмову Хмельницької митниці від 16.05.2025 року № 7.26-2/15-02/14/1682 в застосуванні (відновлені) преференційного режиму на підставі сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 05.06.2024 № Y0011258 до зазначеного у ньому товару. 
Зобов`язати Хмельницьку митницю застосувати (відновити) преференційний режим на підставі сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 05.06.2024 № Y0011258 до транспортного засобу, який був оформлений фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 згідно митної декларації від 12.06.2024 №25UA400040016834U1.
Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 	
Відповідач:	Хмельницька митниця (вул. Пілотська, 2,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29010 , код ЄДРПОУ - 43997560) 	

Головуючий суддя 		О.П. Шевчук