Подільський районний суд міста Полтави 

Справа № 553/4884/25 
Провадження № 2/553/499/2026 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
05.03.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд міста Полтави в складі головуючого судді Фоміної Ю.В., за участю секретаря судового засідання Летюченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №553/4884/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.01.2024 між ТОВ «Слон кредит» (первісний кредитор) та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1375015 (далі також - Кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.
На підставі договору факторингу від 27.06.2025 № 27062025 право вимоги за вказаним Кредитним договором перейшло до позивача.
Відповідно до умов Кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу фінансовий кредит в сумі 5000,00 грн. строком на 359 календарних днів, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, кредит не повернув, проценти за користування ним не сплатив, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 45400 грн. боргу, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 5000,00 грн., заборгованості за несплаченими процентами за користування кредитом в сумі 40 400 грн., а також судові витрати. 
Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 19.12.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином повісткою, будь-яких заяв від відповідача та відзив на позовну заяву до суду не надходило.
За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.01.2024 між ТОВ «ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1375015, відповідно до умов якого позичальник отримав у позику 5000,00 грн. строком на 359 календарних днів, стандартна процентна ставка - 2,50 % в день, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів та зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним. Відповідач ознайомився з умовами договору та підписав його електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Даний договір є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченій ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами.
Після укладення Кредитного договору первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав і перерахував на платіжну картку відповідача грошові кошти в сумі 5000,00 грн, на картку НОМЕР_1 що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» 
Однак, відповідач свої зобов`язання з повернення суми кредиту та сплати процентів не виконав, у зв`язку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальна сума заборгованості відповідача за Кредитним договором 45400 грн., з яких:: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 40 400 грн. - заборгованість за несплаченими процентами.
27.06.2025 між ТОВ «Слон кредит» і позивачем укладено договір факторингу № 27062025, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з положеннями ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідачем не оспорено факт отримання кредитних коштів у розмірі 5000,00 грн., а тому, з огляду на загальні правила доказування негативних фактів, враховуючи неспростування відповідачем твердження позивача про неповернення кредиту, суд вважає встановленою обставину неповернення 5000,00 грн кредиту за Кредитним договором.
Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5000,00 грн. основного боргу.
Водночас щодо позовних вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами в розмірі 40 400,00 грн., то суд виходить з такого.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року, що набрав чинності 24.12.2023 року, доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Договір про надання споживчого кредиту був укладений 07.01.2024 року, тобто, після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір.
Таким чином, умова укладеного між сторонами договору щодо встановлення денної процентної ставки в розмірі 1,5%, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною.
Тому суд розраховує заборгованість за укладеним між сторонами договором, виходячи з встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1%.
Строк кредитування відповідно до договору становить 359 днів, отже, сума процентів за користування кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 17950,00 грн. (5000,00 грн. х1%х359), тобто в межах строку кредитування.
Отже, сума процентів за договором, нарахована позивачем, майже у два рази перевищує максимально допустиму суму, яка може бути нарахована відповідно до вимог закону. 
А тому враховуючи вищевикладене, норми ЗУ «Про споживче кредитування», суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, а саме з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № 1375015від 07.01.2024 року в розмірі 22 950,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн., 17950,00 грн. сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені частково, суд присуджує позивачу з урахуванням частково задоволених позовних вимог, з відповідача судовий збір у розмірі 1224,54грн.
Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 10 000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу, підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено Договір № 10/12-2024 про надання юридичних послуг від 10.12.2024 року, Акт №11972 прийому – передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, Опис наданих послуг адвокатом.
Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку.
Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, співмірність даних витрат, тому суд вважає такими, що підлягають до часткового задоволення витрати на правничу допомогу у розмірі 5055,06 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 526, 610, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компаня «Фінтраст Капітал» ( код ЄДРПОУ 44559822, адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня,15, оф. 118/2) суму заборгованості за кредитним договором № 1375015 від 07.01.2024 року в загальному розмірі 22 950,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 000,00 грн., сума заборгованості за відсотками – 17950,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компаня «Фінтраст Капітал» ( код ЄДРПОУ 44559822, адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня,15, оф. 118/2) суму судового збору в розмірі 1224,54грн. та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5055,06 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	Ю. В. Фоміна