ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року	Львів	Справа № 260/1256/25 пров. № А/857/814/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,
суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року, головуючий суддя – Калинич Я.М., ухвалене у м. Ужгород, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправними та скасування довідки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач – ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до НАЗК, в якому просила визнати протиправною та скасувати Довідку Національного агентства з питань запобігання корупції №622/24 від 22.11.2024 року про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік, поданої ОСОБА_1 , членом позаштатної військово-лікарської комісії госпітальної бази КНП «Свалявська міська лікарня».
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що наведені в оскарженій довідці НАЗК висновки є передчасними та безпідставними, суперечать приписам законодавства та порушують її права і законні інтереси. Вважала, що вона не відноситься до суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», оскільки є членом позаштатної тимчасово діючої військово-лікарської комісії госпітальної бази КНП «Свалявська міська лікарня». З огляду на що відповідач безпідставно призначив повну перевірку декларації. У разі ж проведення такої перевірки посадова особа відповідача була зобов`язана скласти довідку про припинення повної перевірки декларації без затвердження її результатів. Окрім того, вважала, що виявлені в розділах 3 «Об?єкти нерухомості», 12 «Грошові активи», 13 «Фінансові зобов`язання», 14 «Видатки та правочини суб?єкта декларування» Декларації порушення не знаходять свого документального підтвердження, а висуваються виключно на власних судженнях НАЗК. Такі висновки зроблені відповідачем без врахування наданих позивачем пояснень, що порушує її право, як суб`єкта декларування, на участь в процесі прийняття рішення.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року закрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною та скасування довідки.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі №260/1256/25 – скасовано, а справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування рішення направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною та скасовано Довідку Національного агентства з питань запобігання корупції №622/24 від 22.11.2024 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік, поданої ОСОБА_1 , членом позаштатної військово-лікарської комісії госпітальної бази КНП «Свалявська міська лікарня».
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, НАЗК оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції в частині того, що Позивач не є суб`єктом декларування, оскільки в спірний період виконувала обов`язки лікаря-психіатра тимчасової позаштатної військово-лікарської комісії госпітальної бази КНП «Свалявська міська лікарня» сформовані внаслідок поверхневого дослідження фактичних обставин справи та ґрунтуються переважно на дублюванні викладених ОСОБА_1 у позовній заяві і відповіді на відзив доводів, які були нею сформовані внаслідок особистого трактування спірних правовідносин виключно на свою користь та на незгоді із встановленими Національним агентством обставинами. Водночас доводи Відповідача, які при цьому були підкріплені необхідним обсягом доказів, залишилися поза належною увагою суду першої інстанції, що в підсумку призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 09 жовтня 2006 року ОСОБА_1 прийнята на посаду лікаря-психіатра в Комунальному некомерційному підприємстві «Свалявська міська лікарня» Свалявської міської ради Закарпатської області (далі – КНП «Свалявська міська лікарня»).
Відповідно до окремого доручення Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.03.2022 року №794, розпорядження голови Закарпатської обласної державної адміністрації – начальника обласної військової адміністрації від 07.03.2022 року №24 «Про тимчасові позаштатні військово-лікарські комісії госпітальної бази з питань військово-лікарської експертизи військовослужбовців» та наказу Департаменту охорони здоров`я №15-0 від 08.03.2022 року, наказом №20/1 від 10 березня 2022 року КНП «Свалявська міська лікарня» створено тимчасову позаштатну військово-лікарську комісію госпітальної бази в КНП «Свалявська міська лікарня» з питань військово-лікарської експертизи військовослужбовців.
Додатком до такого наказу затверджено склад створеної тимчасової позаштатної військово-лікарської комісії госпітальної бази, відповідно до якого ОСОБА_1 включена до такого як член комісії.
Повідомленням КНП «Свалявська міська лікарня» ОСОБА_1 проінформовано про обов`язок подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.
28 березня 2024 року ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.
На підставі абз. 3 ч. 1 ст. 51-3 Закону України «Про запобігання корупції», пп. 2 п. 1 Розділу V Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 29.01.2021 року №26/21, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу обов`язків з проведення перевірок від 26.07.2024 року уповноваженою особою НАЗК – головним спеціалістом другого відділу Управління проведення повних перевірок Вікторовою Юлією Олександрівною у період з 29.07.2024 року по 22.11.2024 року проведено повну перевірку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік, унікальний ідентифікатор документа - b22ed001-2773-472d-a639-17b22d365ebf (далі - декларація), поданої позивачем, до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр).
За результатами перевірки складено довідку від 22.11.2024 року №622/24 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік, поданої ОСОБА_1 .
Так, відповідно до висновків такої довідки, за результатами проведеної повної перевірки декларації встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації зазначив недостовірні відомості (п. 3, пп. 4.1, пп. 5.1-5.2 п. 5, пп. 6.1 Розділу ІІІ Довідки), неточні відомості (пп. 1, 2 п. 4.2) та відомості, які не підлягають відображенню (пп. 6.2, 6.3 п. 6), чим не дотримав вимог п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».
Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на загальну суму 10 669 161,70 грн (п. 3, пп. 4.1, пп. 5.1-5.2 п. 5, пп. 6.1 Розділу ІІІ Довідки), що перевищує 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації.
Встановлено ознаки правопорушення, передбаченого статті 366-2 Кримінального кодексу України.
Вважаючи такий висновок протиправним, з метою захисту своїх прав та законних інтересів позивач звернулася з цим позовом до Закарпатського окружного адміністративного суду.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності в ОСОБА_1 обов`язку подавати декларацію за звітний 2023 рік, як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є достатньою та самостійною підставою для скасування довідки про результати її перевірки.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Зі змісту спірних правовідносин позивач просить визнати протиправною та скасувати Довідку Національного агентства з питань запобігання корупції №622/24 від 22.11.2024 року про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік, поданої ОСОБА_1 , членом позаштатної військово-лікарської комісії госпітальної бази КНП «Свалявська міська лікарня».
Згідно пункту 1 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); добросовісно (пункт 5).
Частиною третьою статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема, є: верховенство права (пункт 1); змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4).
За визначенням, наведеним у пункті 7 частини першої статті 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Отже, виходячи із основних завдань та принципів, визначених нормами КАС України, суд першої інстанції правильно вказав, що вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин насамперед спрямоване на ефективний захист прав, свобод та інтересів особи від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Водночас, дотримання принципу верховенства права полягає в тому, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Тому саме на адміністративні суди покладено обов`язок офіційного з`ясування усіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, що і забезпечує ефективність такого захисту.
Спір у даній справі, виник у зв`язку із затвердженням 16.05.2024 року Національним агентством з питань запобігання корупції обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак корупційного кримінального правопорушення, складеного за результатами моніторингу способу життя колишнього державного інспектора оперативного відділу №2 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Львівської митниці ОСОБА_2 , який відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини першої статті № Закону України «Про запобігання корупції» є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також суб`єктом декларування..
Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст і порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначені Законом №1700-VII.
Зокрема, статтею 4 визначено статус НАЗК, яке згідно з частиною першою указаної норми є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.
Коло повноважень НАЗК окреслене у статті 11 Законом №1700-VII, відповідно до приписів підпункту 7-1 частини першої якої НАЗК здійснює в порядку, визначеному цим Законом, контроль та перевірку декларацій суб`єктів декларування, зберігає та оприлюднює такі декларації, проводить моніторинг способу життя суб`єктів декларування. Види контролю під час перевірки декларацій визначені статтею 51-1 Закону №1700-VІІ.
Повна перевірка декларацій НАЗК здійснюється відповідно до положень статті 51-3 Закону №1700-VІІ, частинами другою, третьою якої передбачено, що у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей НАЗК письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування, та спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції. У разі виявлення за результатами повної перевірки декларації ознак необґрунтованості активів НАЗК надається можливість суб`єкту декларування протягом десяти робочих днів надати письмове пояснення за таким фактом із відповідними доказами. У разі ненадання суб`єктом декларування у зазначені строки письмових пояснень і доказів чи надання не в повному обсязі НАЗК інформує про це Національне антикорупційне бюро України та Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру.
Процедуру проведення НАЗК повної перевірки декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначає Порядок проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 29 січня 2021 року № 26/21 (далі - Порядок №26/21).
За правилами до пункту 1 розділу ІІІ цього Порядку за результатами проведення повної перевірки декларації, у тому числі повторної, уповноважена особа складає та підписує довідку про результати проведення повної перевірки декларації у двох примірниках, один з яких після погодження відповідно до пункту 3 цього розділу надсилається суб`єкту декларування.
Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №26/21 установлено, що довідка повинна містити таку інформацію: підстави для проведення повної перевірки; дату початку та завершення строку повної перевірки; відомості про результати автоматизованого розподілу (повторного автоматизованого розподілу, якщо він проводився); джерела інформації, що були використані під час проведення повної перевірки; перелік запитів, на які на дату завершення строків проведення повної перевірки не отримано відповіді; виявлені недостовірні відомості у декларації, неточність оцінки задекларованих активів, встановлені ознаки конфлікту інтересів, незаконного збагачення або необґрунтованості активів, з наведенням відповідного обґрунтування та посиланням на джерела інформації, врахування пояснень суб`єкта декларування (у разі їх надання); висновок за результатами повної перевірки.
За умовами абзацу 1 пункту 5 розділу ІІІ Порядку №26/21, у разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції НАЗК та повноважень посадових осіб структурного підрозділу, який проводив перевірку, уповноважена особа, яка здійснювала таку перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, розпочинає збір даних для встановлення наявності підстав для складення протоколу про таке правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі наявності зазначених підстав уповноважена особа складає відповідний протокол і направляє його до суду в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Цією ж нормою (пункт 5 розділу ІІІ Порядку №26/21) установлено алгоритм дій НАЗК у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції посадових осіб інших структурних підрозділів його апарату, а саме:
У разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції Національного агентства та повноважень посадових осіб структурного підрозділу, який проводив перевірку, уповноважена особа, яка здійснювала таку перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, розпочинає збір даних для встановлення наявності підстав для складення протоколу про таке правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі наявності зазначених підстав уповноважена особа складає відповідний протокол і направляє його до суду в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції посадових осіб інших структурних підрозділів апарату Національного агентства, уповноважена особа, яка здійснювала таку перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, передає інформацію та матеріали перевірки до такого структурного підрозділу.
У разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції інших органів, уповноважена особа, яка проводила повну перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, складає та підписує відповідний обґрунтований висновок щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, у двох примірниках.
Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №26/21 передбачено, що у разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, за яке передбачено кримінальну відповідальність, уповноважена особа, яка проводила повну перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, складає та підписує відповідний обґрунтований висновок у двох примірниках.
За правилами пунктів 9-10 розділу ІІІ Порядку №26/21 у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування. На офіційному вебсайті НАЗК оприлюднюється довідка про результати проведення повної перевірки, у тому числі повторної, упродовж 10 робочих днів з дня її погодження, а також інформація про те, чи було направлено обґрунтований висновок щодо виявлення ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інші вжиті заходи реагування, крім конфіденційної інформації про фізичну особу та з дотриманням вимог статті 52-1 Закону №1700-VII.
У постанові від 23 листопада 2023 року в адміністративній справі №520/25012/21 Верховний Суд висловив застереження щодо аналогічних спірних правовідносин, за яким довідка про результати проведення повної перевірки (її окремі положення), може бути предметом оскарження у порядку адміністративного судочинства лише за відсутності ознак адміністративного чи кримінального правопорушення або закриття адміністративної чи кримінальної справи, так як такі правовідносини виникають між суб`єктом декларування та НАЗК лише на стадії завершення перевірки. Це означає, що якщо за наслідками такої перевірки вирішується питання про притягнення суб`єкта декларування до певного виду відповідальності, довідка про результати проведення такої перевірки не може бути оскаржена окремо, так як надання оцінки виявленим порушенням належить органу, що безпосередньо вирішує питання про притягнення особи до певного виду відповідальності.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Тобто, у випадку якщо за наслідками такої перевірки вже вирішується питання про притягнення суб`єкта декларування до певного виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), обґрунтований висновок щодо виявлення ознак корупційного кримінального правопорушення не може бути оскаржена окремо, так як надання оцінки виявленим порушенням належить органу (суду), що безпосередньо вирішує питання про притягнення особи до певного виду юридичної відповідальності.
Колегія суддів звертає увагу, що у випадку виявлення за результатами проведення НАЗК повної перевірки декларації ознак вчинення суб`єктом декларування кримінального правопорушення та реєстрації за таким фактом кримінального провадження, матеріали повної перевірки декларації стають частиною матеріалів відповідного кримінального провадження та на них у відповідності до приписів статті 222 КПК України розповсюджується особливий режим доступу. Зокрема, зазначена процесуальна норма за замовчуванням містить в собі заборону розголошення усіх відомостей кримінального провадження за винятком лише тих, щодо яких слідчим чи прокурором надано письмовий дозвіл, що унеможливлює надання НАЗК до суду усіх доказів.
Довідка та обґрунтований висновок, які є частиною доказової бази в рамках кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, де вирішується питання про притягнення суб`єкта декларування до відповідальності в порядку КПК України або КУпАП, не можуть бути предметом оскарження в порядку КАС України. При цьому, відповідно до положень частини четвертої статті 51-1 Закону №1700-VIІ проведення контролю та перевірки декларацій, а також рішення, прийняті за їхніми результатами, не перешкоджають проведенню досудового розслідування та судового провадження у порядку, передбаченому КПК України.
У цьому випадку скасування за результатами розгляду адміністративного спору Довідки та обґрунтованого висновку не є підставою для закриття відповідного кримінального провадження, відтак оскарження їх в адміністративному суді не може забезпечити ефективного захисту прав суб`єкта декларування, а судове рішення у такій справі не призводить до змін у правовому становищі особи, тому втрачає практичний сенс. Вказане стосується також і довідок, в яких за результатами перевірки встановлено ознаки адміністративного правопорушення.
Вказаний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 19.02.2026 року у справі №160/30949/24.
Такі висновки щодо застосування норм матеріального та процесуального права підлягають застосуванню і до спірних правовідносин.
Судом встановлено, що відповідно до висновків оспорюваної Довідки, за результатами проведеної повної перевірки декларації встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації зазначив недостовірні відомості (п. 3, пп. 4.1, пп. 5.1-5.2 п. 5, пп. 6.1 Розділу ІІІ Довідки), неточні відомості (пп. 1, 2 п. 4.2) та відомості, які не підлягають відображенню (пп. 6.2, 6.3 п. 6), чим не дотримав вимог п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».
Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на загальну суму 10 669 161,70 грн (п. 3, пп. 4.1, пп. 5.1-5.2 п. 5, пп. 6.1 Розділу ІІІ Довідки), що перевищує 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації.
Встановлено ознаки правопорушення, передбаченого статті 366-2 Кримінального кодексу України.
За таких підстав, враховуючи, що відповідачем за результатом проведеного моніторингу встановлено ознаки кримінального правопорушення передбаченого статтею 366-2 КК України, які свідчать про зазначення недостовірних відомостей відрізняються від достовірних на загальну суму 10 669 161,70 грн, колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку, що цей спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 КАС України. 
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, рішення суду попередньої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Керуючись ст. 238, 239, 243, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції задовольнити частково, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року у справі №260/1256/25 – скасувати, а провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправними та скасування довідки - закрити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Т. В. Онишкевич