. 

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2026 року Справа № 480/6370/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6370/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо взяття його на військовий облік в період після 2022 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити його з військового обліку.
Свої вимоги мотивував тим, що згідно запису у військовому квитку позивач знятий з військового обліку та постановці на військовий облік не підлягає. Незважаючи на зазначений факт, відповідач в порушення вимог чинного законодавства, безпідставно поновив на військовому обліку позивача. Не погоджується з цим, з огляду на записи військового квитка про зняття його з військового обліку, та у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою судді Кравченка Є.Д. від 18.08.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У відзиві наданому до суду відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначає, що різниця між ВЛК ЗСУ та ВЛК МВС полягає в їхній підпорядкованості та сфері діяльності: ВЛК Збройних Сил України (ЗСУ) перевіряє придатність до служби військовослужбовців, а ВЛК МВС - для співробітників Міністерства внутрішніх справ та інших правоохоронних органів.
Оскільки, ОСОБА_1 пройшов ВЛК ГУМВС Сумської області та отримав свідоцтво про хворобу видане відповідно до Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285, а не відповідно до Положення № 402, свідоцтво про хворобу від 13.04.2012 № 77 не є підставою для виключення його з військового обліку.
Крім того, наказ Міністерства оборони України № 342 від 9 червня 2006 року більше не є чинним, адже його дія була нівельована наказом Міністерства оборони України № 24 від 15 січня 2015 року. Запис у військовому документі ОСОБА_1 вже не є актуальним.
Надати на підставі ухвали суду належним чином засвідчену копію наказу (витяг з наказу) про взяття ОСОБА_1 на військовий облік в період з 2022 року по теперішній час не є можливим, оскільки наказ в даному випадку не видавався. Підставою для взяття на військовий облік став наказ Міністерства оборони України № 24 від 15 січня 2015 року, який нівелював наказ Міністерства оборони України № 342 від 9 червня 2006 року. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.
На підставі Указу Президента України № 957/2025 від 13.12.2025 та наказу голови Сумського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 № 4-ОС, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 13.01.2026 № 328 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.
Справа розподілена автоматизованою системою документообігу суду судді Савицькій Н.В.
Ухвалою суду від 15.01.2026 справу прийнято до провадження.
На підставі Указу Президента України "Про призначення судді" № 171/2026 від 24.02.2026 та наказу в.о. голови Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 № 12-ОС "Про відрахування зі штату суду ОСОБА_2 у зв`язку з призначенням на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду", на підставі розпорядження керівника апарату № 1505 від 03.03.2026 призначено повторний автоматизований розподіл судової справ № 480/6370/25.
Справа розподілена автоматизованою системою документообігу суду судді Шаповалу М.М.
Ухвалою суду від 04.03.2026 справу прийнято до провадження.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що позивач є громадянином України, про що свідчить копія паспорта громадянина України.
На сторінці 32 військового квитка серії НОМЕР_1 в розділі IX "Отметки об освобождении от воинской обязанности" був зроблений відповідний запис, а в паспорті на сторінці 8 був проставлений відтиск: "Невоеннообязанный" Глуховский РВК Сумской области, 01 червня 2012 року.
В червні 2025 року позивача було зупинено працівниками поліції та під час перевірки документів його було повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлює його місце знаходження в зв`язку з його неявкою як військовозобов`язаного до ТЦК та СП.
Зважаючи на той факт, що позивач не є військовозобов`язаною особою, комісію він не проходив.
Відповідач поновив на військовому обліку позивача.
16.06.2025 позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив виключити його з військового обліку на підставі документів які були перелічені вище.
Відповідач відповіддю від 14.07.2025 відмовився від добровільного вчинення дій по виключенню позивача з військового обліку на підставі того, що наказ МО № 342 вже втратив чинність, а ВЛК яку проходив позивач належить до МВС і відповідач не визнає її результати.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд вказує наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XIІ (далі - Закон № 2232-XIІ).
Відповідно до частин 1,2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частинами 3, 9 статті 1 Закону № 2232-ХІІ (у редакції чинній станом на час внесення до військового квитка позивача 27.03.2007 запису про зняття його з військового обліку), було передбачено, що військовий обов`язок включає:
підготовку громадян до військової служби;
приписку до призовних дільниць;
прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу;
проходження військової служби;
виконання військового обов`язку в запасі;
проходження служби у військовому резерві;
дотримання правил військового обліку (частина 3).
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;
призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час (частина 9).
Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 14 Закону № 2232-ХІІ (у редакції чинній станом на час внесення до військового квитка позивача 13.04.2012 запису про зняття з військового обліку) приписка громадян України чоловічої статі до призовних дільниць проводиться з метою взяття їх на військовий облік, визначення наявних призовних ресурсів, ступеня придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей.
Для проведення приписки громадян України у районах (містах) утворюються призовні дільниці.
Для приписки до призовної дільниці громадяни України зобов`язані особисто прибути до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки в строк, зазначений у повістці, та подати необхідні документи, перелік яких установлюється Міністерством оборони України.
Згідно із частиною 1 статті 33 Закону № 2232-ХІІ (у редакції чинній станом на час внесення до військового квитка позивача запису про зняття з військового обліку) військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини 1 статті 34 Закону № 2232-ХІІ (у редакції чинній станом на час внесення до військового квитка позивача 13.04.2012 запису про зняття з військового обліку) персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей (біографічні дані, стан здоров`я, результати співбесід, тощо) щодо призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних. Ведення персонально-якісного обліку покладається на районні (міські) військові комісаріати.
Підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього визначені в статті 37 Закону № 2232-ХІІ.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції чинній на час взяття позивача на військовий облік та зняття 13.04.2012 з військового обліку) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України:
звільнені з військової служби в запас;
звільнені з альтернативної (невійськової) служби;
військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;
звільнені зі служби начальницького та рядового складу Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної податкової адміністрації України;
які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних;
виключені з військового обліку Служби безпеки України;
які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу.
Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції чинній на час взяття позивача на військовий облік та зняття 13.04.2012 з військового обліку) зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у військових комісаріатах підлягають громадяни України:
які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;
які після проходження строкової військової служби прийняті на військову службу до інших військових формувань або на службу в органи внутрішніх справ, податкової міліції;
які вибули на строк більше трьох місяців за межі України;
в інших випадках за рішенням Міністерства оборони України.
У свою чергу відповідно до пункту 2.3 наказу Міністерства оборони України від 09.06.2006 № 342 зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у військових комісаріатах підлягають громадяни, які:
вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;
після проходження строкової військової служби прийняті на військову службу до інших військових формувань та на службу в правоохоронні органи спеціального призначення і Державну спеціальну службу транспорт у України;
вибули на строк більше трьох місяців за межі України;
визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби у мирний час та обмежено придатними у воєнний час;
були раніше засуджені до позбавлення волі, арешту та до виправних робіт;
не мають військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач 13.04.2012 відповідно до вказаного пункту 2.3 наказу Міністерства оборони України від 09.06.2006 № 342 був знятий з військового обліку.
23.04.2021 набули чинності внесені Законом України від 30 березня 2021 року № 1357-IX зміни до Закону № 2232-ХІІ, яким статтю 37 Закону № 2232-ХІІ, у тому числі пункт 2 частини 1 статті 37 було викладено в іншій редакції. Так, відповідно до цієї норми в новій редакції, взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України:
звільнені з військової служби в запас;
які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу";
військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;
звільнені зі служби поліцейські, особи начальницького та рядового складу Міністерства внутрішніх справ України, Державного бюро розслідувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту (крім осіб, прийнятих на службу цивільного захисту у порядку, визначеному Кодексом цивільного захисту України, до проходження строкової військової служби), Державної кримінально-виконавчої служби України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику;
які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних;
зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України;
які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу;
які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників;
які звільнені зі служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування у запасі;
Згодом позивачу стало відомо, що він перебуває на обліку у відповідача, з чим не погоджується, оскільки раніше позивач вже був знятий з військового обліку з відміткою про те, що не підлягає постановці на військовий облік. Тому вважає, що відповідач має внести відомості до відповідного Реєстру про виключення його з військового обліку.
Надаючи оцінку цим доводам, суд бере до увагу наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16 березня 2016 року № 1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Відповідно до статті 3 Закону № 1951-VIII основними засадами ведення Реєстру є: 1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.
За правилами статті 12 вказаного Закону Реєстр ведеться в електронній формі з єдиною централізованою базою даних, яка містить персональні та службові дані всіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться до бази даних Реєстру у формі запису - сукупності всіх даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, передбачених статтями 7 і 8 цього Закону.
У зв`язку з введенням Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 в Україні воєнного стану, з метою запровадженням та виконанням заходів вказаного правового режиму, направлених на забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" здійснюється призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації.
У частині 5 статті 1 Закону № 2232-ХІІ зазначено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції на час поновлення позивача на військовому обліку та, зокрема, на час звернення представника позивача до відповідача), як вже було зазначено вище, взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, зокрема, ті, які були зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішення Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.
Тобто чинним законодавством передбачено взяття на військовий облік військовозобов`язаних, у тому числі громадян України, які раніше були зняті з військового обліку за рішенням Міністерства оборони України.
У свою чергу відповідно до пункту 2 частини 5 статті 37 Закону № 2232-ХІІ у редакції чинній час на час надання відповіді відповідачем на запит представника позивача, зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України:
які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік за новим місцем проживання;
які призвані чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;
які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;
які зараховані до військового оперативного резерву;
в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.
При цьому, як станом на час знаття позивача з обліку в 2012 році, так станом і на час виникнення спірних правовідносин, статтею 37 Закону № 2232-ХІІ, поряд з підставами зняття з військового обліку, передбачені підстави виключення з військового обліку військовозобов`язаних.
Так, відповідно до змісту частини 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції на час взяття позивача на військовий облік та зняття 13.04.2012 з військового обліку) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах підлягали громадяни України, які:
1) призвані чи прийняті на військову службу або направлені для проходження альтернативної (невійськової) служби;
2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів;
3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;
4) досягли граничного віку перебування в запасі;
5) припинили громадянство України;
6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;
7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;
8) не отримали до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності;
9) померли.
Відповідно до частини 6 ст. 37 Закону № 2232-ХІІ у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
У свою чергу, механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном, станом на час виникнення спірних правовідносин визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487).
Згідно із пунктом 20 Порядку № 1487, військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів".
Взяття громадян на персонально-первинний та персональний військовий облік, а також їх виключення з такого обліку здійснюється лише після взяття (зняття, виключення) зазначених громадян на військовий облік (з військового обліку) у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки (п. 21 Порядку № 1487 у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (п.22 Порядку № 1487).
Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, в тому числі: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виключають з військового обліку на підставі відповідних підтвердних документів осіб, які за рішенням суду визнані недієздатними, оголошені померлими (такими, що пропали безвісти), засуджені до позбавлення волі або померли; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього (п.79 Порядку № 1487).
З наведеного слід дійти висновку, що законодавець виокремлює поняття "зняття з військового обліку" та "виключення з військового обліку", які не є тотожними. Виходячи з наведених правових норм, зняття з обліку військовозобов`язаних та виключення із військового обліку мають різні підстави та правові наслідки.
Так, у випадку виключення особи з військового обліку, чинним законодавством не передбачено можливості та механізмів поновлення такої особи на обліку і така особа з моменту виключення вже не вважається і не може вважатися військовозобов`язаною у майбутньому. Натомість після зняття з військового обліку, Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік.
Відтак, позивач помилково ототожнює в позовній заяві вказані вище поняття, зазначаючи, що оскільки його було знято з військового обліку, то він має право на виключення його з військового обліку.
Водночас, як зазначалося вище, на сторінці 32 військового квитка серії НОМЕР_1 в розділі IX "Отметки об освобождении от воинской обязанности" був зроблений відповідний запис, а в паспорті на сторінці 8 був проставлений відтиск: "Невоеннообязанный" Глуховский РВК Сумской области, 01 червня 2012 року.
Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, в сукупності з встановленими вище обставинами справи, суд зазначає, що позивач був саме знятий з нього на підставі Наказу МОУ № 342, про що у військовому квитку проставлена відмітка про зняття з військового обліку.
Докази, які б свідчили саме про виключення позивача із військового обліку з позбавлянням його статусу військовозобов`язаного, та про існування таких обставин у позивача як станом на час зняття з обліку, так станом і на час розгляду справи, у справі відсутні, сторонами не подані. Відмітки у військовому квитку "виключений з військового обліку" відсутні.
Наказ Міністерства оборони України №342 від 09.06.2006 втратив чинність відповідно до наказу МО України "Про внесення змін до Настанови з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів і матросів запасу в Збройних Силах України та інших військових формувань" №24 від 15.01.2015. Нині, рішення про зняття з обліку відбувається на підставі наказу МОУ № 402 від 14.08.2008.
Виходячи із вищевказаного та діючого законодавства запис у військовому квитку "знятий з військового обліку згідно з наказом МОУ № 342" не означає безумовно, що позивач не підлягає призову у воєнний час.
Оскільки позивача було саме знято з військового обліку на підставі Наказу МОУ № 342, а не виключено з нього, тому останній відповідно до абзацу 7 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону № 2232-ХІІ, був взятий на військовий облік військовозобов`язаних як знятий з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.
Виходячи з такого правового регулювання в контексті спірних відносин, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження саме виключення позивача з військового обліку (відмітки у військово-обліковому документі "виключений з військового обліку") не є порушенням діючого законодавства поновлення позивача на військовому обліку громадян України, які не досягли граничного віку та були раніше зняті з обліку на підставі рішення Міністерства оборони України.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.
Відповідно до ст. 139 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал