ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/5589/17 Головуючий суддя І інстанції Федорова О. В.
Провадження № 22-ц/818/1964/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року  м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.
суддів колегії Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Жарова-Тітарьової Лариси Михайлівни на ухвалу Немишлянського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2025 року, у цивільній справі № 645/5589/17, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки з майна,
в с т а н о в и в :
В провадженні Немишлянського районного суду міста Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, припинення права спільної часткової власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, в якому позивачка, з урахуванням уточнень, прийнятих судом до розгляду, просить суд:
- провести поділ будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 1204 від 19.06.2025 року, припинивши спільну часткову власність ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на вказане домоволодіння;
- виділити ОСОБА_1 окремий об`єкт нерухоме майно в рахунок 1/6 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 з подальшим присвоєнням окремого реєстраційного номеру виділеному домоволодінню - квартира АДРЕСА_2 у вигляді: в будинку літ. А-1 житлову кімнату літ. 2-3 площею 7,2 кв. м ; в прибудові літ. «а6» коридор 2-1 площею 4,3 кв. м., кухню 2-2 площею 6,9 кв. м., санвузол 2-4 площею 3,0 кв. м. загальною площею 21,4 кв. м.; надвірні будівлі: гараж літ. «Л», хвіртка № 4, частина огорожі № 1;
- виділити ОСОБА_2 в окремий об`єкт нерухоме майно в рахунок 5/6 часток домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 з подальшим присвоєнням окремого реєстраційного номеру виділеному домоволодінню - квартира АДРЕСА_3 у вигляді: в будинку літ. А-1 житлову кімнату літ. 1-5 площею 11,40 кв.м.; в житловій прибудові літ. А1- 1 хол літ. 1-11 площею 21,90 кв.м., житлову кімнату літ. 1-12 площею 16,70 кв.м., підсобне приміщення літ. 1-13 площею 15,50 кв.м., хол літ. 1-14 площею 20,10 кв.м., коридор літ. 1-15 площею 6,10 кв.м.; в прибудові літ. «а3» коридор літ. 1-6 площею 2,10 кв.м., кухня літ. 1-7 площею 9,20 кв.м., санвузол літ. 1-8 площею 4,30 кв.м.; надвірні будівлі: сарай літ. «З», частина огорожі № 1, ворота № 2, дв.водопровід № 3;
- виділити ОСОБА_1 в користування 1/6 частину земельної ділянки на АДРЕСА_1 згідно 1 (першого) варіанту висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 1204 від 19.06.2025 року, а саме: ОСОБА_1 на 1/6 частину виділити в користування земельну ділянку площею 188 кв.м. ОСОБА_2 на 5/6 частини виділити в користування земельну ділянку площею 941 кв.м..
Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: - від лінії забудови літ. «а6» відступив по АДРЕСА_1 шириною 1,80 м для проходу, далі повернув наліво під кутом до стіни будинку літ. А-1; - від червоної лінії відступив від домоволодіння АДРЕСА_1 а шириною 1,0 м для проходу, далі по прямій лінії 15 м, далі повернув наліво довжиною 4,15 м, далі повернув направо по прямій лінії довжиною 18,85 м, далі повернув направо по прямій лінії довжиною 10,15 м до границі ділянки.
Через систему «Електронний суд» 01.12.2025 року надійшло клопотання представниці відповідачки ОСОБА_3 , в якому вона просила суд поновити відповідачці пропущений строк звернення із клопотанням про призначення експертизи та призначити у справі комісійну судову будівельно-технічну експертизу і поставити перед експертами наступні питання:
1. Які прибудови до частини житлового будинку, якою користується ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 побудовані/перебудовані/реконструйовані самочинно та не введені в експлуатацію належним чином?
2. Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва та часток співвласників (розмір частки ОСОБА_1 – 1/6, розмір частки ОСОБА_2 – 5/6) провести поділ будинку з надвірними будівлями (за наявності самочинно збудованих об`єктів – без їх врахування) по АДРЕСА_1 ? Якщо так, то які можливі варіанти такого поділу? Якщо поділ неможливий, то чому саме?
Проведення експертизи просила доручити експертам Харківського науково дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (місцезнаходження 61191 м. Харків, вул. Ковтуна 34, код ЄДРПОУ 25574728).
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покласти на відповідачку.
Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2025 року клопотання представника позивачки ОСОБА_2 адвоката Москаленко Ірини Борисівни про призначення комісійної судової будівельно-технічної експертизи – задоволено частково.
Призначено по справі № 645/5589/17 комісійну судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено експертам Національного наукового центра «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокуаріуса».
На розгляд експертів поставлені питання:
1. Які прибудови до частини житлового будинку, якою користується ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 побудовані/перебудовані/реконструйовані самочинно та не введені в експлуатацію належним чином?
В іншій частині клопотання залишено без задоволення.
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи покладено на відповідачку.
Роз`яснено наслідки ухилення від участі в експертизі відповідно до ст.109 ЦПК України та наслідки несплати судової експертизи відповідно до ст.139 ЦПК України.
Надано експертам матеріали справи № 645/5589/17 та матеріали інвентаризаційної справи № 5576 на домоволодіння АДРЕСА_1 .
Провадження по справі на час виконання експертизи зупинено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Жарова-Тітарьова Лариса Михайлівна подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вказала, що питання, яке поставлено судом для вирішення комісійною експертизою в ухвалі 01.12.2025 року, а саме: які прибудови до частини житлового будинку побудовані/перебудовані/ реконструйовані самочинно та не введені в експлуатацію належним чином, - не є предметом дослідження експерта, оскільки вони є питанням права та підтверджується не висновком експерта, а наявністю або відсутністю рішень відповідних органів або судовим рішенням.
Зазначила, що визначення експертом наявності або відсутності самочинного будівництва при проведенні експертизи діючим законодавством не передбачено.
Зауважує, що згідно ст. 111 ЦПК України комісійна експертиза проводиться не менш як двома експертами одного напряму знань. Це може бути необхідно у випадках складності прави, великої кількості об`єктів для дослідження, або коли існує потреба в одночасному застосуванні різних методів дослідження. В ухвалі районного суду зазначена інша підстава призначення комісійної експертизи, а саме для усунення деяких розбіжностей у висновках первісної та додаткової експертиз. 
Але, по-перше, неповнота або розбіжність у висновках експерта не є підставою для призначення комісійної експертизи, а регулюється ст.113 ЦПК України, згідно якої якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). По-друге, законодавець визначає, що визнання висновку експерта неповним або неясним можливо тільки після його дослідження. Але, суд першої інстанції не досліджував висновків експерта в судовому засіданні. Висновки експерта неповними або неясними судом не визнавалися. В ухвалі від 01.12.2025 року районний суд зазначає про часткові розбіжності первинній та додатковій експертизах, посилаючись тільки на доводи, які викладені клопотанні представника відповідачки про призначення експертизи. 
Вважає, що належних і достовірних доводів та доказів для проведення комісійної експертизи (складність справи, велика кількість об`єктів для дослідження, або коли існує потреба в одночасному застосуванні різних методів дослідження), які свідчили необхідність призначення комісійної експертизи, ухвала районного суду не містить. 
Суд не позбавлений можливості дослідити всі докази і на оцінку при вирішенні питання права, чи існують прибудови до частини житлового будинку, якою користується ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 побудовані/перебудовані/ реконструйовані самочинно та не введені в експлуатацію належним чином. 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржене судове рішення відповідає.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважав за необхідне призначити по справі комісійну судову будівельно-технічну експертизу, оскільки для з`ясування питань, що порушує сторона відповідачки, потрібні спеціальні знання, а висновки судової будівельно-технічної експертизи, що містяться у матеріалах справи, містить певні неузгодженості та протиріччя, на які посилається представник відповідачки.
Вирішуючи обсяг питань, які слід поставити на вирішення експертів, суд покликався на приписи ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України, погодився з обґрунтованістю та доцільністю запропонованого представником відповідачки першого питання, зазначеного у її клопотанні, а саме: «Які прибудови до частини житлового будинку, якою користується ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 побудовані/перебудовані/реконструйовані самочинно та не введені в експлуатацію належним чином?», оскільки від його вирішення залежить можливість усунення зазначених вище розбіжностей у наявних в матеріалах справи висновках первинної та додаткової експертиз.
Суд відхилив друге питання, вказане представником відповідачки у клопотанні, а саме: «Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва та часток співвласників (розмір частки ОСОБА_1 – 1/6, розмір частки ОСОБА_2 – 5/6) провести поділ будинку з надвірними будівлями (за наявності самочинно збудованих об`єктів – без їх врахування) по АДРЕСА_1 ? Якщо так, то які можливі варіанти такого поділу? Якщо поділ неможливий, то чому саме?», оскільки предметом висновку експерта, за нормами ч. 2 ст. 102 ЦПК України, не можуть бути питання права. Вирішення такого питання належить до компетенції суду під час ухвалення процесуального рішення за наслідками розгляду справи.
У зв`язку із тим, що для проведення вказаної експертизи потрібен значний проміжок часу, провадження у справі на час проведення експертизи суд зупинив.
Крім того, суд не убачав підстав для вирішення питання щодо поновлення стороні відповідачки процесуального строку для звернення з клопотанням про призначення експертизи, оскільки вважає, що такий строк не був пропущений.
Колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції. 
Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).
Судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Пунктом 5.1. розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 зі змінами передбачено, що основними завданнями будівельно-технічної експертизи є, зокрема, визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.
Частиною 1 статті 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).
Підпунктом 1.2.14 пункту 1.2 розділу I, пунктом 3.6 розділу III Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 зі змінами передбачено, що додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.
У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.
Із роз`яснень, викладених у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» вбачається, що додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.
Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.
Частинами першою, другою статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
За загальним правилом, суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» судова експертиза, як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справи, по встановленню законних та обґрунтованих рішень.
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.
Пунктом 1.2.13 розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 січня 1998 року № 53/5 визначено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.
Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта) або керівником експертної установи.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з наданням висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Статтею 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.
Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.
Недопустимим є порушення перед експертом питань, рішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.
Крім того, відповідно до статті 103 ЦПК України передбачено, що експертиза призначається за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Таким чином, будівельно-технічна експертиза - це різновид інженерно-технічної експертизи, що передбачає проведення спеціального дослідження фахівцем, для з`ясування технічного стану будівлі після проведення робіт. Така експертиза проводиться згідно законодавства з метою отримання інформації про якість виконаних робіт, безпечність експлуатації об`єкта, характерні ознаки, а також чи відповідає проведення будівництва об`єкта технічним нормам, проектній документації та кошторису проекту.
У даній цивільній справі № 645/5589/17 містяться два висновки експерта, які частково різняться за своєю суттю, - тому для усунення суперечностей є підстави для призначення такої експертизи.
Не проведення такої експертизи призведе до порушення прав як позивача, так і відповідача на повне та всебічне встановлення всіх обставин справи, що відповідно до ст. 2 ЦПК України пов`язано з 
Вирішення даного клопотання направлено на забезпечення змагальності в доведенні та повного і об`єктивного встановлення обставин справи.
З матеріалів справи убачається, що під час проведення первинної експертизи експертом використовувався технічний паспорт станом на 24.01.2013 року, а під час додаткової – технічний паспорт станом на 22.03.2023 року.
У Висновку первинної експертизи міститься єдиний варіант поділу житлового будинку і надвірних будівель, який передбачає виділення позивачу прибудови літ. «а-6», яка складається з коридору «2-1» площею 2,70 кв.м., кухні «2-2» площею 7,90 кв.м., санвузла «2-4» площею 3,60 кв.м.
При зіставленні результатів обстеження з даними технічного паспорту станом на 24.01.2013 року експертом встановлено, що прибудова літ. «а6» частково перебудована, а саме: частково знесена перегородка між приміщеннями 2-2 та 2-3, 2 1 та 2-2 (аркуш 16 Висновку первинної експертизи).
На аркуші 17 Висновку первинної експертизи міститься опис прибудови літ. «а6», та, зокрема, зазначено, що прибудова літ. «а6» побудована на самостійному фундаменті.
Втім, у Висновку додаткової експертизи зазначено, що коридор «2-1» має вже іншу площу 4,30 кв.м. (аркуш 9 Висновку додаткової експертизи»), а на аркуші 13 експертом зазначено, що з аналізу фактичного об`ємно-планувального рішення житлового будинку літ. «А-1» вбачається, що було виконано добудову без улаштування фундаменту та без дозвільних документів: приміщення коридору 2-1 площею 4,3 кв.м., яке відповідає будівельним нормам і правилам та пропонуються для врахування при виділі частки як проектна пропозиція.
Також, на фото №№ 9, 10, 11 фототаблиці, що є додатком до Висновку первинної експертизи, зображений виступ, добудований до прибудови літ. «а6» на рівні першого та другого поверхів. На фото № 18 в цьому виступі знаходяться сходи на 2-й поверх. Проте у Висновку додаткової експертизи не зазначено жодної інформації про сходи, а також про вказаний виступ.
При цьому, у Висновку додаткової експертизи цей виступ входить до складу приміщення коридору 2-1.
Також, складений експертом план земельної ділянки, який є додатком № 2 до висновку додаткової експертизи, містить інакшу конфігурацію прибудови літ. «а6», що не відповідає технічному паспорту станом на 22.03.2023 року, в якому зафіксовано вихід прибудови літ. «а6», а саме приміщення коридору 2-1, за межі земельної ділянки.
Крім того, з фототаблиць убачається наявність реконструкції частини будинку (добудова другого поверху), що зумовило зміну площі приміщень, які не визначені у висновках первісної та додаткової експертиз.
Також, у судовому засіданні, що відбулося 21.11.2025 року, був допитаний експерт ОСОБА_4 , однак нею не було надано відповідних роз`яснень та уточнень на висунуті відповідачем заперечення щодо наданого висновку.
Заперечуючи проти задоволення клопотання про призначення експертизи, представник позивача зазначає, що в матеріалах справи наявні відповіді на питання, поставлені на вирішення експертизи, зокрема у висновках експерта, а тому відсутні підстави для проведення ще одної експертизи.
Отже, з урахуванням наведеного, у даному випадку наявність суперечностей між двома висновками експертизи, наявність двох частково протилежних за змістом висновків експерта, які мають значення для даної справи, відповідно до ст. 89 ЦПК України для усунення суперечностей між ними та для оцінки обставин, які входять до предмету доказування, - є необхідність для проведення комісійної експертизи. 
Згідно матеріалів справи, з урахуванням поданої уточненої позовної заяви предметом спору є поділ будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 (а.с.47-52 т.4), припинення права спільної часткової власності сторін у справі та визначення порядку користування земельною ділянкою за вказаною адресою.
При цьому, для з`ясування характеристики об`єктів, можливості такого виділу частки в домоволодінні, необхідності проведення переобладнань, вартості компенсації (в разі необхідності) тощо необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
З урахування вищевикладеного, колегія суддів вважає, що зважаючи на предмет спору, обставини, які підлягають доказуванню, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що для правильного і об`єктивного вирішення спору між сторонами, потребуються спеціальні знання, що реалізується шляхом призначення судової експертизи та висновок експерта не може замінити інші засоби доказування.
Призначення експертизи не порушує прав учасників справи, а є лише способом доведення учасником справи своїх вимог. Висновок експертизи оцінюється з урахуванням положень процесуального права, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, суд оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає у рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
За таких обставин, враховуючи правове регулювання підстав для призначення експертизи та наведені заявником підстави для призначення експертизи, враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення для справи, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання та призначення комплексної судової будівельно-технічної експертизи.
Вирішуючи обсяг питань, які слід поставити на вирішення експертів, суд першої інстанції керувався приписами ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України, тому суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованістю та доцільністю запропонованого представником відповідачки першого питання, зазначеного у її клопотанні, а саме: «Які прибудови до частини житлового будинку, якою користується ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 побудовані/перебудовані/реконструйовані самочинно та не введені в експлуатацію належним чином?», оскільки від його вирішення залежить можливість усунення зазначених вище розбіжностей у наявних в матеріалах справи висновках первинної та додаткової експертиз.
З урахуванням того, що для проведення експертизи у справі потрібен значний проміжок часу, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про зупинення провадження у справі на час її проведення.
Оскільки судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності призначення у справі комісійної судової будівельно-технічної експертизи для встановлення обставин, якими обґрунтовано пред`явлені позовні вимоги.
Крім того, колегія суддів, роз`яснює позивачу, що у випадку виникнення сумнівів у належності виконання експертизи або у разі наявності сумнівів правильності висновку експерта (необґрунтованості, суперечності з іншими матеріалами справи, тощо) суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи може призначити комісійну експертизу.
Водночас, апеляційний суд звертає увагу на п. 2.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, згідно якого, експерт має право відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи; у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення невідкладно заявляти клопотання органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), щодо уточнення поставлених експертові питань. Експерт може відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків, а витребувані додаткові матеріали не надані, або якщо поставлені питання виходять за межі його спеціальних знань. Повідомлення про відмову повинно бути вмотивованим. Тобто в разі виникнення необхідності для дослідження додаткових документів для проведення призначеної експертизи, необхідності уточнення поставлених питань або ж виходу цих питань за межі спеціальних знань експерт має право на вчинення відповідних дій. За результатами проведення дослідження експерт надає відповіді на поставленні питання виходячи з обставин та наявних матеріалів.
З огляду на зазначене, при дослідженні матеріалів справи, експерт має визначити які з доступних та наявних документів в матеріалах цивільної справи можуть стати підставою для надання відповіді на поставлені в ухвалі суду питання. Відповідно доводи апеляційної скарги, щодо недоцільності експертизи у зв`язку з відсутністю її значення для справи через наявність самочинного будівництва, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, адже експертиза є лише способом доведення позивачем своїх вимог. Апеляційний суд повторно акцентує увагу, що у випадку виникнення сумнівів у належності виконання експертизи або у разі наявності сумнівів правильності висновку експерта суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи може призначити комісійну експертизу.
Призначення експертизи не порушує права позивача, він був не позбавлений права поставити свої питання для проведення призначеної експертизи.
Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на недоцільність призначення експертизи у справі, оскільки апеляційний суд на даній стадії судового розгляду цього спору не може втручатись у дії суду по визначенню обсягу і достатності доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, а також наданню оцінки обґрунтованості позовних вимог.
Призначення експертизи є частиною дослідження обставин у справі та, у сукупності з іншими обставинами, дозволяє суду максимально повно з`ясувати обставини по справі, сприятиме встановленню істини.
Висновок експертизи оцінюється з урахуванням положень процесуального права, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Згідно із ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Що стосується доводів апеляційної скарги про безпідставність призначення експертизи, то вони є такими що не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Судові процедури повинні бути справедливими, особа безпідставно не може бути позбавлена права подати до суду докази, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Дотримуючись принципу змагальності сторін і не створюючи сторонам перешкоди у процесі доказування обставин, суд першої інстанції з урахуванням вимог статті 12 ЦПК України правомірно призначив експертизу.
Враховуючи те, що для встановлення обставин, які входять до предмету доказування необхідні спеціальні знання в галузі, що є відмінною від права, а наявні в матеріалах справи висновки експерта, викликає сумніви щодо його правильності та об`єктивності, судом першої інстанції обґрунтовано призначено комісійно судову будівельно-технічку експертизу.
Щодо доводів скарги про те, що на розгляд судових експертів поставлено правове питання.
Колегія суддів зазначає, що дійсно питання кваліфікації будівництва як самочинного є правовим питанням, яке ухвалює суд по суті спору. 
У даному випадку питання щодо самочинності будівництва має суто технічну конотацію, а тому колегія суддів розцінює його як питання про наявність ознак самочинного будівництва з технічної точки зору, що перебуває у компетенції судових експертів, і саме з технічної точки зору судові експерти мають право та компетенцію відповісти на поставлене питання. Отже цей недолік щодо редакції поставленого питання в цілому не впливає на законність та обґрунтованість призначеної судом експертизи.
При цьому, визначення питань для проведення експертизи є прерогативою суду і його правом, а не обов`язком, а сторонам лише надана можливість формулювати питання та вносити їх на розгляд суду.
Фактична незгода позивача з поставленим перед експертом питанням не може розцінюватися як підстава для скасування ухвали, яка є законною, обґрунтованою та постановленою з дотриманням вимог процесуального закону.
Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи.
У постанові Верховного Суду від 24 липня 2024 року у справі №718/1305/24 зазначено, що суд зобов`язаний забезпечити (організувати) змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.
Отже, призначення експертизи є елементом права на справедливий розгляд справи та відповідає принципу змагальності та рівності сторін.
Оскільки ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, то відповідно до ст. 375 ЦПК України підстав для її зміни або скасування не вбачається.
Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась, питання щодо розподілу судових витрат за подачу апеляційної скарги не вирішується.
Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Жарова-Тітарьової Лариси Михайлівни – залишити без задоволення.
Ухвалу Немишлянського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2025 року-залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 30 березня 2026 року.

Головуючий В.Б. Яцина

Судді колегії Н.П. Пилипчук 

О.Ю. Тичкова.