Справа № 529/1208/25
Провадження № 2/529/268/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Чуб К.В.,
за участю секретаря с/з – Єфременко В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ “ФК "ЄАПБ”) звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідачки ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № Z75.178.77219 від 09.11.2017 у розмірі 46884,62 грн, в якому також просить стягнути з відповідачки судові витрати у справі.
Позов обґрунтовано тим, що 09.11.2017 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № Z75.178.77219. 02.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12/89, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги, зокрема до відповідачки. Відповідно до реєстру боржників № 2 до вищевказаного договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_3 за договором від 09.11.2017 № Z75.178.77219 у загальній сумі 46884,62 грн., які складаються з 19985,84 грн. - заборгованості за основним боргом, 5764,53 грн. – заборгованості за відсотками, 21134,25 грн – заборгованості за комісіями.
20.01.2026 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві прохав розгляд справи проводити без його участі.
Відповідачка та її представник також в судове засідання не з`явилися.
Представник відповідачки ОСОБА_3 – адвокат Савченко Т.І. подала відзив на позов, яким просила застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову, зокрема у стягненні процентів та комісій, вказавши, що з доданих до позову документів неможливо перевірити період, за який вони нараховані, дату виникнення прострочення, отже не виключено, що вони нараховані поза строком кредитування, а надання довідки-розрахунку без деталізації періодів і формули нарахувань не забезпечує належного доказування суми вимог. Також вказує, що відповідачка має інвалідність 2 групи. Крім того, зазначає, що ОСОБА_3 було змінено ім`я та по батькові на " ОСОБА_4 ".
Представник позивача надав суду відповідь на відзив в якому вказав, що з урахуванням норм пп. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також додаткової угоди до договору № 357504899 від 14.01.2019, яким продовжено строк, на який було надано кредит, строк позовної давності за спірним договором не сплив, позивачем подано всі докази, які підтверджують заборгованість відповідачки у заявленому розмірі, натомість відповідачка не скористалася правом проведення спеціальної експертизи для отримання висновку щодо її розміру. 
Відповідачка, її представник правом подачі заперечення не скористалися.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 09.11.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № Z75.178.77219, згідно з умовами якого банк надає відповідачці кредит на поточні потреби у розмірі 25000,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, строком на 24 місяці. За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 0,49 %. Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління Банку, становить 9,5 %, що разом з маржею Банку складає змінювальну процентну ставку в розмірі 9,99%. Змінна частина процентної ставки дорівнює потрійному значенню Українського індексу рітейлових депозитів за останній день попереднього місяця. Індекс використовується як база для визначення процентної ставки, індекс переглядається та може змінюватись банком щомісячно. За обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно. Відповідно до п. 1.13 кредитного договору банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно п. 1.2 договору датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний у п. 1.13 договору (а.с. 4-7).
Також, відповідачкою було підписано паспорт споживчого кредиту в якому закріплена загальна інформація щодо умов кредитування (а.с. 11-13).
Крім того, 09.11.2017 між відповідачкою та ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна страхування життя" укладено договір добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку № Z75.178.77219, відповідно до якого розмір страхового внеску становить 3448,28 грн (а.с. 14).
02.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12/89, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступає, а ТОВ «ФК «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 21-22).
Відповідно до витягу з додатку №1 до договору факторингу №12/89 від 02.12.2020 реєстру боржників №2 в реєстрі міститься інформація про передачу ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав грошової вимоги за договором від 09.11.2017 №Z75.178.77219 до відповідачки ОСОБА_3 у загальній сумі 46884,62 грн., які складаються з 19985,84 грн. - заборгованості за основним боргом, 5764,53 грн. – заборгованості за відсотками, 21134,25 грн – заборгованості за комісією (а.с. 24).
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованість ОСОБА_3 за спірним договором станом на 02.12.2020 становить 46884,62 грн, з яких 19985,84 грн. – за основним боргом, 5764,53 грн. – за відсотками, 21134,25 грн. – за комісіями (а.с. 20).
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 (кредит) і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши, надані позивачем докази, кожен окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачем ТОВ "ФК "ЄАПБ" не доведно факт підтвердження передачі грошей (зарахування коштів) відповідачці на виконання умов спірного договору.
Відповідно до умов спірного договору кошти мали бути зараховані на банківський поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , сума кредиту відповідно до договору становить 25000 грн. 
Разом з тим, позивачем в якості доказу надано ордер-розпорядження № 1 про видачу кредиту, відповідно до якого на рахунку № 22035417877219,980 дебет складає 21551,72, а на рахунку 29090217877219,98 кредит 21551,72 (а.с.18), що є відмінним від № рахунку, на який мали бути зараховані кошти.
Будь-яких доказів пов`язаності вказаних вище рахунків між собою позивачем не надано.
До того ж, до позовної заяви надано виписку по рахунку № НОМЕР_2 за період з 09.11.2017 (дата укладення договору) по 02.12.2020, з якої також вбачається, що № рахунку відмінний від номера, на який мали бути зараховані кошти згідно умов спірного договору, та у виписці відсутня інформація щодо зарахування коштів у розмірі, передбаченому кредитим договором (а.с. 19).
Позивач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.07.2021 в справі 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність.
Враховуючи те, що письмові матеріали справи не містять належних та допустимих доказів отримання відповідачкою кредитних коштів, та детального розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку, що позов ТОВ "ФК "ЄАПБ" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає у зв`язку з не доведенням позивачем факту перерахування коштів на виконання умов договору про надання кредиту, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами.
Щодо заяви представника відповідачки про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.
Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. ЄСПЛ зауважує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення.
Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (чч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).
За загальним правилом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Отже, за змістом ст.ст. 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу).
При цьому, в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, позовна давність починає обчислюватися з моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини.
Однак застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.12.2018 (справа 910/18560/16).
Таким чином, оскільки суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» не підлягають задоволенню у зв`язку із тим, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачкою, судом не вирішується питання позовної давності у даному спорі.
Згідно положення ст. 141 ЦПК України та наведеного висновку суду, судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце знаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуючий: К.В. Чуб