УКРАЇНА
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
справа № 361/2708/24
провадження № 2/361/3245/24
04.02.2026
РІШЕННЯ
Іменем України 
04 лютого 2026 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді: 	Петришин Н.М.,	
за участю секретаря	Гриценко А.М., 	

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратова Світлана Василівна про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача
У березні 2024 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратова С.В. про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування. 
В обґрунтування вимог позивачі посилається на те, що у 1937 році між дідом позивачів ОСОБА_3 та бабою позивачів – ОСОБА_4 укладено шлюб. 06 вересня 1989 року ОСОБА_3 , який був власником житлового будинку АДРЕСА_1 , помер. Свідоцтво про право особистої приватної власності на житловий будинок видане виконавчим комітетом сільської Ради народних депутатів Броварського району Київської області вже після смерті ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 215. 13 грудня 1996 року бабі позивачів – ОСОБА_4 видано довідки за № 569 та № 570 щодо підтвердження постійного її проживання і реєстрації у зазначеному вище житловому будинку. 04 вересня 2001 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким, зокрема, житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 заповіла позивачам. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріуса з питань видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачі отримали відмову у зв`язку з тим, що заявниками не надано документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_4 на спірний будинок, зокрема, у порядку спадкування після смерті її чоловіка – ОСОБА_3 , свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно видане після смерті ОСОБА_3 , відтак будинок не належав йому на час смерті й не входив до складу спадщини.
З огляду на викладені обставини, позивачі просили визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 , за кожним з них.
Заяви, інші процесуальні дії у справі 
Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 
Ухвалою суду від 03 червня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – адвокат Студзінський М.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та слухати справу за відсутності позивачів.
Від представника Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Петрашко Н.С. надійшов відзив, в якому сільська рада просила ухвалити рішення з дотриманням приписів чинного законодавства, а також здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Від третьої особи - приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратової С.В. надійшов лист щодо розгляду справи за її відсутності.
Обставини справи, що встановлені судом
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого повторно 13 лютого 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварської райдержадміністрації, у 1937 році ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб, про що вчинено актовий запис № 1, прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_6 ».
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 06 вересня 1989 року, ОСОБА_3 помер.
23 жовтня 1996 року на ім`я ОСОБА_3 . Виконкомом Зазимської сільської Ради народних депутатів видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Відповідно до Довідки-характеристика № 1455, виданої 21 листопада 1996 року Броварським міжміським бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_4 видано таку довідку з метою одержання свідоцтва про право на спадщину, про те, що житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 215 за ОСОБА_3 .
04 вересня 2001 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Зазимської сільської ради Броварського району Пасіченко О.М., зареєстрований в реєстрі за № 134, за змістом якого ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: будинок з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться у с. Зазим`є Броварського району Київської області по вул. Київська заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; сертифікат на право на земельну часту (пай) серії КВ № 0120232 від 03.12.1996 та земельну ділянку згідно цього сертифікату заповіла ОСОБА_2 .
Згідно відмітки на вищевказаному заповіті, цей заповіт по Зазимській сільській раді скасований частково 25.03.2011.
За змістом Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 28043930 від 13.09.2011, зазначений вище заповіт ОСОБА_4 , зареєстрований 04.09.2001 за № 134 є чинним.
Судом також встановлено, що 24.12.2003 та 04.03.2008 ОСОБА_4 склала заповіти, зареєстровані за № 276 та № 3661 відповідно, однак такі заповіти спадкодавця стосуються інших належних ОСОБА_4 земельних ділянок.
Відповідно до копії Актового запису про смерть № 25 від 16.11.2010, Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00008855326 від 19.03.2011, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно наявних у матеріалах спадкової справи № 02-14 до майна померлої ОСОБА_4 . Довідок № 569 та № 570 Виконкому Зазимської сільської Ради народних депутатів, ОСОБА_4 постійного проживає та зареєстрована у спадковому будинку у АДРЕСА_1 .
12 березня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратової С.В. заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_4 .
Постанова від 10 травня 2023 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратова С.В. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку кожному, у зв`язку з тим, що заявниками не надано документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_4 на спірний будинок, зокрема, у порядку спадкування після смерті її чоловіка – ОСОБА_3 ; свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно видане після смерті ОСОБА_3 , відтак будинок не належав йому на час смерті й не входив до складу спадщини.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Законодавець закріпив, що докази повинні відповідати принципам належності, допустимості та достатності та достатності.
За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, у редакції, чинній на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.
За приписами ст. 534 ЦК УРСР, у редакції, чинній на час смерті ОСОБА_3 , кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.
Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР, у редакції на час спірних правовідносин).
За змістом ст. 549 ЦК УРСР, у редакції, чинній на час смерті ОСОБА_3 , визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. 
Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 як спадкоємець за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , прийняла спадщину фактично вступивши в управління та володіння майном, оскільки проживала та була зареєстрована у житловому будинку АДРЕСА_1 . Про вищевказані обставини, зокрема, свідчать наявні у матеріалах спадкової справи № 02-14 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , Довідки Виконкому Зазимської сільської Ради народних депутатів № 569 та № 570.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У ст. 1218 ЦК України закріплено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).
За приписами ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає заявлені позивачами вимоги обґрунтованими, доведеними належними, достатніми та допустимими доказами, відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 328, 1217, 1218 ЦК України, ст. ст. 263-265, 274, 352 ЦПК України, суд, – 
в и р і ш и в:
Позов задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 .
Визнати за  ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Позивачі: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП – НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП – НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Зазимська сільська рада Броварського району Київської області, ЄДРПОУ – 04363876, адреса місцезнаходження: вул. Широка, буд. 6, с. Зазим`я, Броварський район, Київська область, 07415.
Третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратова Світлана Василівна, адреса: вул. Київська, буд. 186, м. Бровари, Київська обл., 07401.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН