ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/87/26 Справа № 695/4430/25 Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП	Головуючий у І інстанції Бойко Н. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовий квиток НОМЕР_1 , виданий 16.11.2005 Богодухівським В/К Харківської області, солдата військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2025 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненніадміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Як встановлено судом першої інстанці 27 вересня 2025 року солдат ОСОБА_1 перебував на тимчасовій території військової частини під час виконання службових обов`язків в нетверезому стані в умовах особливого періоду та був виявлений т.в.о. командира роти ОСОБА_2 на тимчасовій території військової частини НОМЕР_2 , що дислокується в АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка, порушення координації рухів). Цього ж дня солдат ОСОБА_1 був доставлений у приймальне відділення КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня», де був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння, згідно висновку № 203 від 27.09.2025 року від освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати.
Обгрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що розгляд справи відбувся у його відсутність. Матеріали справи не містять відеофіксації нібито вчиненого ним правопорушення, що є обов`язковим.

В судове засідання, призначене апеляційним судом на 30.01.2026, ОСОБА_1 не з`явився, при цьому про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать довідка про доставку повідомлення у додатку «Viber». 
В тефонній розмові ОСОБА_1 повідомив, що йому відомо про призначення розгляду його апеляційної скарги на 30.01.2026 та за можливості він буде приймати участь у режимі відеоконференції. 
30.01.2026 ОСОБА_1 не вийшов на відеозв`язок, будь яких клопотань про відкладення апеляційного розгляду на адресу апеляційного не направляв.
Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків тощо.
Відповідно до ч.3 ст. 172-20 КУпАП розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 , викладену в апеляційній скарзі про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про військове адміністративне правопорушення КИЧК № 987 від 27.09.2025, який відповідає ст. 256 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 27 вересня 2025 року був виявлений т.в.о. командира роти ОСОБА_2 на тимчасовій території ВЧ НОМЕР_2 , що дислокується в АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка, порушення координації рухів). 27 вересня 2025 року солдат ОСОБА_1 був доставлений у приймальне відділення КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Згідно висновку № 203 від 27.09.2025 року від освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився;
- рапорту командира роти від 27.09.2025, згідно якого 27.09.2025 близько 19 год. на місці тимчасового розташування роти було виявлено солдата ОСОБА_1 , який ймовірно перебував в стані алкогольного сп`яніння. Для встановлення факту алкогольного сп`яніння солдата було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ); 
- направлення на огляд військовослужбовця з метою виявлення стану сп`яніння № 384 від 27.09.2025, згідно якого ОСОБА_1 було направлено до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він мав ознаки алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота;
- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції № 203 від 27.09.2025 з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків;
- письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27.09.2025, в яких останні вказали, що 27.09.2025 р. близько 19 год. на території тимчасового базування підрозділу військової частини був виявлений солдат ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння – хитка хода, нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота, про що було повідомлено командування.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується дослідженою в судовому засіданні копією військового квитка НОМЕР_1 , службовою характеристикою.
Із копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 02.09.2025 № 261 встановлено, що ОСОБА_1 зарахований з 02.09.2025 р. на тимчасовий облік до військової частини НОМЕР_2 .
Згідно доданої під час розгляду справи копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 02.09.2025 № 261, ОСОБА_1 вибув 18.10.2025 р. до військової частини НОМЕР_3 .
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності. 
Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.
Апеляційний суд зазначає, що під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Диспозиція ч.1 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення, по-перше, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Тоді як, відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що він не був присутнім в судовому засіданні.
Апеляційний суд зазначає, що з метою поновлення ОСОБА_1 в його правах, судом апеляційної інстанції вжито заходи до безпосередньої участі в розгляді справи останнього, на виконання вимог ст.294 КУпАП, з наданням можливості надати пояснення по суті складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак останній своїм правом не скористався, до апеляційного суду не з`явився та участі в режимі відео конференції не брав , заяв чи клопотань про відкладення або про неможливість прибути в судове засідання не подавав.
Акцентую увагу, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість прийняти участь у судовому засіданні, в тому числі і в режимі відеоконференцзв`язку та організувати ефективний захист інтересів у суді, однак, цим правом не скористався, тому суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 
Відповідно до доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , що суд першої інстанції належним чином не перевірив та не оцінив сукупність наявних доказів, об`єктивно не дослідив всіх обставин справи.
Апеляційний суд зазначає, що аналіз досліджених під час судового та апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а тому дані доводи є неспроможними.
Досліджуючи під час апеляційного розгляду письмові пояснення викладені в рапортах свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ці пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що ці свідки, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення або в подальшому жодним чином не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у письмових поясненнях обставини.
Від так, сумнівів у зацікавленості чи упередженості вказаних свідків немає, пояснення отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами, засвідчені їхніми власноручними підписами. При цьому відсутні відомості про те, що з певних причин вони надавали неправдиві пояснення, або що такі ними засвідчено під примусом.
Доводи ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять відеофіксації нібито вчиненого ним правопорушення, що є обов`язковим, не узгоджуються з положеннями ч. 6 ст. 266-1 КУпАП, згідно яких під час проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
В даному випадку, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння…, огляд ОСОБА_1 проводився у присутності двох свідків – ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 266-1 КУпАП та не є підставою для визнання такого огляду недійсним.
Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони ні окремо, ні в сукупності, не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а тому не можуть слугувати підставами для його скасування.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2025 року, щодо ОСОБА_1 , є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні. 

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и в:

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1  – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба