Справа № 161/23305/25 
Провадження № 2/161/826/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

24 березня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого – судді Кихтюка Р.М.,
секретаря – Вегери Д.В.,
з участю представника позивача – ОСОБА_1 ,
представника третьої особи – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вказує, що після розірвання шлюбу від 02.07.2019 року дитина залишилась проживати з нею, перебуває на повному її утриманні. При цьому, коли дочці виповнилося 4 роки і на даний час, відповідач жодного разу не бачив дочку, не проявляв жодної зацікавленості для зустрічі із нею. Він свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, про її навчання, не забезпечує необхідним, не спілкується із дочкою, не створює умов для належного проживання та виховання.
Покликаючись на викладені обставини, просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи в судовому засіданні при вирішенні справи покладався на розсуд суду.
Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 є батьком малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09.06.2017 року (а.с. 4).
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.07.2019 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірваний(а.с. 9-11).
Крім того, згідно рішення суду від 12.06.2019 року з відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки в сумі 1200 грн. щомісячно (а.с. 13-15).
Згідно представленого розрахунку, заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів станом на 11.02.2026 року становить 110730,11 грн. (а.с )
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду вказали, що відповідач ОСОБА_4 не займався вихованням доньки, не цікавився її здоров`ям та духовним розвитком, не забезпечував матеріально.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.
Разом з тим це, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.
Як вказано в ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07.12.2006 у справі «Хант проти України»).
Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідними матеріально-побутовими умовами, доглядом, вихованням. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини та самоусунення від виконання батьківських обов`язків.
Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини не виконує і не вживає дієвих заходів для цього, а тому вважає, що позбавлення останнього батьківських прав відносно малолітньої дочки є доцільним та в її інтересах. 
Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на корись позивача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору.
На підставі ст.ст. 164, 165 СК України, ст.18 Конвенції про права дитини, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10-13, 83, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:
Позивач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 .
Відповідач – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_3 .
Третя особа – виконавчий комітет Луцької міської ради, юридична адреса: Волинська область, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, ЄДРПОУ 04051327.
Повний текст рішення складений 02 квітня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Р.М. Кихтюк