Справа № 203/6235/24
Провадження № 3-в/0203/37/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025 року у місті Дніпрі суддя Центрального районного суду міста Дніпра Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали подання державного виконавця про надання роз`яснень щодо виконання постанови №203/6235/24, виданої 26.11.2024 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, по справі про порушення митних правил №0119/11000/24,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра надійшло подання головного державного виконавця Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степаняна А., погоджене начальником Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мироненком О., про надання роз`яснень щодо виконання постанови №203/6235/24, виданої 26.11.2024 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, по справі про порушення митних правил №0119/11000/24, в якому державний виконавець просить суд:
- надати роз`яснення щодо виконання постанови №203/6235/24, виданої 26.11.2024 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про конфіскацію у ОСОБА_1 транспортного засобу Honda, модель Jazz, номер кузова: VIN- НОМЕР_1 , відповідно до обставин, які виникли під час виконання вищевказаної постанови.
В обґрунтування вимог подання державний виконавець на підставі п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 254 КУпАП, зазначив, що в рамках виконавчого провадження №77288659 від 21.02.2025 року під час примусового виконання постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2024 року, справа №203/6235/24, ним було встановлено, що транспортний засіб Honda, модель Jazz, номер кузова: VIN- НОМЕР_1 , 23.04.2025 року зареєстрований за громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . Це робить неможливим проведення виконавчих дій з примусового виконання постанови №203/6235/24, виданої 26.11.2024 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про конфіскацію у ОСОБА_1 транспортного засобу Honda, модель Jazz, номер кузова: VIN- НОМЕР_1 .
Тому державний виконавець звернувся до суду з поданням про роз`яснення постанови суду в частині її виконання.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025 року, судову справу №203/6235/24, провадження №3-в/0203/37/2025, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., та передано канцелярією суду, прийнято судом до провадження – 04.07.2025 року.
Судове засідання з розгляду подання про роз`яснення постанови суду щодо її виконання було призначене судом на 21.07.2025 року о 15:10 годині.
У судове засідання 21.07.2025 року з`явилась представник Дніпровської митниці Фещенко І.С.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.
Суд, заслухавши думку представника митниці, на підставі положень ст. ст. 304, 305 КУпАП розглянув подання державного виконавця за відсутності інших учасників справи.
Під час судового засідання 21.07.2025 року представник митниці заперечувала проти задоволення подання державного виконавця про роз`яснення порядку виконання постанови суду, просила суд відмовити у його задоволенні. Представник митниці пояснила, що відповідно до вимог ст. ст. 465, 483 Митного кодексу України, транспортний засіб, який є безпосереднім предметом правопорушення, не вилучався, а під час судового провадження належність цього транспортного засобу його власнику судом не встановлювалась. Постанова суду набрала законної сили та підлягає обов`язковому виконанню. При цьому, за твердженнями представника митниці, конфіскації підлягають предмети правопорушення, незалежно від того, хто є його власником, а у разі неможливості його конфіскації стягненню підлягає його вартість.
Суд, заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи за поданням, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить таких висновків.
Судом встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2024 року (головуючий суддя – Шрамко Л.Л.), справа №203/6235/24, було визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів – безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 46438,98 (сорок шість тисяч чотириста тридцять вісім гривень 98 копійок) гривні 98 копійок, з конфіскацією цього товару, а саме транспортного засобу HONDA JAZZ, номер кузова/VIN- НОМЕР_3 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
За змістом постанови, в ході судового провадження судом було, зокрема, встановлено, що 02.08.2024 року листом Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України №3/26-04/7/5458 на адресу Дніпровської митниці надійшов лист, яким скеровано відповідь митних органів Литовської Республіки на запит української сторони про надання взаємодії адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України транспортних засобів у тому числі транспортного засобу HONDA JAZZ (VIN- НОМЕР_3 ).
Митними органами Литовської Республіки до листа-відповіді долучено декларацію про придбання транспортного засобу від 23.02.2022 №147642097 та договір купівлі-продажу від 08.02.2022 б/н, відповідно до якого продавцем автомобіля марки «HONDA», модель «JAZZ», номер кузова: VIN- НОМЕР_3 є Kanne Alfons, одержувачем – ОСОБА_3 , а його вартість складає 1400 євро. При здійсненні перевірочних заходів та співставленні отриманих документів від митних органів Литовської Республіки та документів, наданих ОСОБА_1 , під час ввезення на митну територію України автомобіля встановлено, що вартість вищезазначеного транспортного засобу становить 1400 євро (46438,98 гри, по курсу НБУ на день ввезення), що на 800 євро (26 536,56 грн. по курсу НБУ на день увезення) більше ніж заявлено в Україні.
21.08.2024 року Дніпровською митницею у відношенні ОСОБА_1 за його відсутності складено протокол про порушення митних правил №0119/11000/24 за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України. Вказаний протокол супровідним листом митниці надісланий ОСОБА_1 за місцем його реєстрації. У вказаному супровідному листі проінформовано ОСОБА_1 про його права та обов`язки, передбачені МК України.
ОСОБА_1 перемістив автомобіль HONDA JAZZ, (VIN- НОМЕР_3 ) вартістю 1400 євро (46438,98 грн. по курсу НБУ на день ввезення), що на 800 євро (26536,56 грн. по курсу НБУ на день ввезення) більше ніж заявлено в Україні, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів договору купівлі-продажу від 22.02.2022 б/н, що містить неправдиві відомості, для визначення його вартості. До митного поста «Слобожанський» Дніпропетровської митниці за електронною митною декларацією від 09.03.2024 «ІМ 40 ДЕ», зареєстровану за №UA110130/2022/004245, для митного оформлення було заявлено транспортний засіб марки «HONDA», модель «JAZZ», номер кузова/ VIN- НОМЕР_3 вартістю 600 євро.
Відповідно до декларації про придбання транспортного засобу від 23.02.2022 № 147642097 наданої митними органами Литовської вартість вищезазначеного транспортного засобу становить 1400 євро (46438,98 грн. по курсу НБУ на день ввезення), що на 800 євро (26536,56 грн. по курсу НБУ на день ввезення) більше ніж заявлено в Україні. Переміщення транспортного засобу проводилось на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 06.12.2017 №ZBI 197476380, від 29.10.2004 №ХС 357066 та договір купівлі-продажу від 22.02.2022 б/н.
Під час здійснення провадження у справі про ПМП № 0119/11000/24 було дотримано норми чинного законодавства України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та не порушено права ОСОБА_1 . Протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 494 МК України, містить необхідні дані, складений повноважною посадовою особою.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив переміщення автомобіля «HONDA», модель «JAZZ», номер кузова/VIN- НОМЕР_3 вартістю 1400 євро (46438,98 грн. по курсу НБУ на день ввезення) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару, документи, а саме договір купівлі-продажу від 22.02.2022 б/н, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України. Загальна вартість предмету правопорушення складала 46438,98 грн.
Вказана постанова суду в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили станом на 07.12.2024 року.
Листом Дніпровської митниці від 31.01.2025 року, складеного та направленого на адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, було повідомлено, зокрема, що відповідно до протоколу про порушення митних правил, автомобіль марки «HONDA», модель «JAZZ», номер кузова: VIN- НОМЕР_3 , не вилучався. Тому, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», митниці необхідно для підтвердження відсутності товару, що підлягає конфіскації, отримати довідку про відсутність такого майна. Для подальшого направлення постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у справі №203/6235/24 на виконання до відділу ДВС, просив надати довідку про відсутність товару, який підлягає конфіскації.
Листом Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2025 року, складеного та направленого на адресу Дніпровської митниці, було повідомлено, що на підставі ч. 2 ст. 541 МК України, у разі неможливості конфіскувати товар, стягненню підлягає його вартість із ОСОБА_1 на користь держави. У матеріалах справи інформація щодо місцезнаходження товару, який підлягає конфіскації, відсутня. Згідно з протоколом про порушення митних правил №000119/11000/20 від 22.08.2024 року, зазначений транспортний засіб не вилучався, а відомості про вилучення товару в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до листа ТСЦ МВС №1246 «Про надання інформації» від 01.05.2025 року, складеного та направленого на адресу державного виконавця Степаняна А., згідно з наявною інформацією в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, станом на 29.04.2025 року, транспортний засіб марки «HONDA», модель «JAZZ», номер кузова: VIN- НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 , зареєстровано 23.04.2025 року за громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до положень ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
На важливість належного виконання судового рішення неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.
Так, у пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 (справа щодо конституційності окремих положень Кримінально-процесуального кодексу України), Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.
Відповідно до статей 304, 305 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.
Відповідно до положень ст. 314 КУпАП, виконання постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, здійснюється шляхом вилучення конфіскованого предмета і примусового безоплатного звернення цього предмета у власність держави.
Відповідно до положень ст. 315 КУпАП, реалізація конфіскованих предметів, які стали знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, провадиться в порядку, встановлюваному законами України.
Відповідно до положень частин 1, 3 ст. 465 Митного кодексу України, конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави. При цьому моторні транспортні засоби та несамохідні транспортні засоби, що буксируються ними, розглядаються як самостійні об`єкти конфіскації.
Конфіскація товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, застосовується незалежно від того, чи є ці товари, транспортні засоби власністю особи, яка вчинила правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 461 Митного кодексу України, за порушення митних правил можуть бути накладені такі адміністративні стягнення: конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення – безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів – безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів – безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.
Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 541 Митного кодексу України, постанова суду про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем в установленому законом порядку.
У разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.
Аналіз викладених вище норм та обставин справи вказує, що постановою суду, яка набрала законної сили станом на 07.12.2024 року, та підлягає обов`язковому виконанню. При цьому конфіскація транспортних засобів – безпосередніх предметів порушення митних правил, зазначених у пункті 3 статті 461 Митного кодексу України, застосовується незалежно від того, чи є ці товари, транспортні засоби власністю особи, яка вчинила правопорушення. А у разі неможливості конфіскації таких транспортних засобів з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих транспортних засобів.
Суд звертає увагу державного виконавця на положення статті 541 Митного кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження».
Так, згідно з п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються, зокрема, у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду – копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.
Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену судовим рішенням послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання судового рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.
З аналізу наведених норм видно, що встановлення або зміна способу або порядку виконання судового рішення може мати місце виключно за умови існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Підставою для встановлення способу або порядку виконання судового рішення, є обґрунтовані обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення у раніше встановлений судом спосіб. При цьому суд не може змінити рішення по суті. При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання судового рішення.
Таким чином, чинне законодавство пов`язує можливість змінити спосіб і порядок виконання рішення суду лише за умов доведення заявником існування обставин, що ускладнюють виконання або роблять його неможливим. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.
Водночас відповідно до положень ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України.
Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст .
Відповідно до положень частин 1, 3, 5 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Суд зазначає, що необхідність у роз`ясненні судового рішення виникає у разі його нечіткості, неясності та незрозумілості для осіб, стосовно яких воно постановлене, а також для тих осіб, яким належить його виконувати. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення – це фактично виклад рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
Аналогічний правовий висновок був викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №202/4467/14-к, провадження №13-33зк19, відповідно до якого роз`яснення судового рішення має значення не саме по собі, а в контексті його правильного виконання з урахуванням змісту рішення і волі суду, який його ухвалив. Суть роз`яснення судового рішення полягає не в роз`ясненні мотивів, які покладені в основу рішення, а в роз`ясненні рішення з метою наступного його виконання.
З огляду на аналіз викладеного вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для роз`яснення постанови суду від 26.11.2024 року, яка набрала законної сили станом на 07.12.2024 року, в частині його виконання шляхом конфіскації транспортного засобу ОСОБА_4 , номер кузова: VIN- НОМЕР_3 . При цьому неможливість виконання судового рішення є підставою для зміни способу або порядку виконання судового рішення. Положеннями Митного кодексу України, зокрема, передбачено, що конфіскація транспортних засобів здійснюється незалежно від того, чи є ці транспортні засоби власністю особи, яка вчинила правопорушення. А у разі неможливості конфіскації таких транспортних засобів з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих транспортних засобів. 
Тому у задоволенні подання державного виконавця про надання роз`яснень щодо виконання постанови №203/6235/24, виданої 26.11.2024 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, по справі про порушення митних правил №0119/11000/24 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 285, 304 КУпАП, суд,

постановив:

У задоволенні подання державного виконавця про надання роз`яснень щодо виконання постанови №203/6235/24, виданої 26.11.2024 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, по справі про порушення митних правил №0119/11000/24 – відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дня її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя     Ф.М. Ханієва