Справа 206/2816/25 
Провадження 2/206/94/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,
при секретареві Задорожній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей, -

за участю: 
представника позивача – адвоката Заніної Я.В.,
представника відповідача – адвоката Бєліка А.С.,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2025 року представник позивача ОСОБА_3 звернулася з даною позовною заявою, яку обґрунтувала тим, що 13 травня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. 07 грудня 2023 року, який рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 09 січня 2024 року. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільних малолітніх дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 25 вересня 2023 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено нотаріальний договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дітей та матеріального утримання. У відповідності до цього договору, сторони домовилися про місце проживання дітей із матір`ю. Окрім цього, цим договором були визначені умови матеріального утримання дітей. Пунктом 2.8. договору визначено, що Батько Дітей/Дитини зобов?язується один раз на рік оплачувати відпочинок Дітей/Дитини - у сумі не менше ніж 3 (три) прожиткових мінімумів на одну працездатну особу. Окрім цього, в п.2.9.3. договору Сторони досягли згоди про те, що Батько Дітей/Дитини зобов?язується брати участь в будь-яких додаткових на утримання Дітей/Дитини, надавати кошти Матері Дитини на медичні послуги, заняття спортом та розвиток здібностей Дітей/Дитини, літній та зимовий відпочинок, шкільне та позашкільне навчання протягом строку, встановленого цим договором. Син Позивача та Відповідача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потребує регулярних занять з логопедом. Дитячий садок був обраний, враховуючи зазначені особливості дитини, і який передбачає послуги відповідних спеціалістів та розвитку дитини з індивідуальним підходом, виходячи з її особливостей. Починаючи з квітня 2024 року по день подання позовної заяви, Позивачем понесені витрати на дитячий садок (в т.ч. послуги логопеду, занять з дитячого крос-фіт) у загальній сумі 164 980,00 грн. (сто шістдесят чотири тисячі дев?ятсот вісімдесят грн. 00 коп.). Окрім цього, витрати на медичні обстеження сина у невролога, понесені Позивачем у січні 2025 року, складають 800,00 грн. (вісімсот грн. 00 кон.). Донька Позивача та Відповідача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 2-му класі Загальноосвітньої неповної середньої школи № 11. Починаючи з вересня 2024 року по день подання позовної заяви, Позивачем понесені витрати на оплату шкільного навчання (в т.ч. харчування) у загальній сумі 75 500,00 гривень. Враховуючи здібності та інтерес дитини до вивчання іноземних мов, Позивачка регулярно оплачує заняття доньки з англійської мови. Починаючи з грудня 2024 року, Позивачем понесені витрати на оплату послуг вчителя англійської мови у загальній сумі 13 600,00 грн. (тринадцять тисяч шістсот грн. 00 коп.). У 2025 році донька Позивача та Відповідача почала скаржитися на біль. У зв?язку з цим, було пройдене відповідне медичне обстеження у дитячого уролога, витрати на яке склали 4 130,00 грн. (чотири тисячі сто тридцять тридцять грн. 00 коп.). Окрім зазначених витрат, Позивач зі своїм теперішнім чоловіком - ОСОБА_8 , регулярно несуть також витрати на одяг, ліки, організацію святкування дня народження дітей, а також послуги няні. Загальна сума витрат, понесених Позивачем, складає 82 098,00 грн. (вісімдесят дві тисячі дев?яноста вісім грн. 00 коп.). До того ж, Позивачка та її теперішній чоловік у жовтні 2024 року оплатили відпочинок дітей - ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , у Туреччині. Варгість туру (за номер) склала 312 456 грн. (триста дванадцять тисяч чотириста п?ятдесят шість грн. 00 коп.). Виходячи з розміщення 2 (двох) дорослих та 2 (двох) дітей в одному номері, витрати безпосередньо на дітей склали 156 228,00 грн. (сто п?ятдесят шість тисяч двісті двадцять вісім грн. 00 коп.). За приписами правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дітей (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими. Так, представник позивача, звертає увагу суду на те, що Відповідач регулярно повідомлявся про вищевказані додаткові витрати на дітей, за допомогою месенджер Telegram йому надсилалися відповідні підтвердження понесених витрат та повідомлення про заплановані витрати, що є необхідними для розвитку дітей. Проте, жодної оплати додаткових витрат на дітей Відповідачем здійснено не було, мотивуючи це тим, що якщо діти живуть з Позивачкою та її теперішнім чоловіком, то і витрати на них повинні нести власне Позивачка та її чоловік. 18 квітня 2025 року на адресу Відповідача була направлена Вимога про сплату заборгованості з аліментів та суми додаткових витрат на дітей, за результатами розгляду якої заборгованість з аліментів була погашена Відповідачем в повному обсязі. Проте компенсація додаткових витрат на дітей знову була залишена без уваги. 12 травня 2025 року на адресу Відповідача була направлена повторна Вимога про сплату штрафних санкцій за прострочення зі сплати аліментів та суми додаткових витрат на дітей. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просила суд стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 : разово понесені Позивачем додаткові витрати на відпочинок дітей у 2024 році в Туреччині, із розрахунку частки 50%, у сумі 78 114,00 грн. (сімдесят вісім тисяч сто чотирнадцять грн. 00 коп.), згідно п.2.8. Договору щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дітей та матеріального утримання, разово додаткові витрати на відпочинок дітей у 2024 році у розмірі 3 (три) прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, що складає 9 084,00 грн. (дев`ять тисяч вісімдесят чотири грн. 00 коп.), згідно п.2.8. Договору щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дітей та матеріального утримання, один раз на рік, в тому числі в 2025 році, оплачувати відпочинок Дітей у сумі не менше ніж 3 (три) прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, разово понесені Позивачем інші додаткові витрати на утримання дітей, із розрахунку частки 50%, у сумі 170 554,00 грн. (сто сімдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири грн. 00 коп.) та судові витрати покласти на Відповідача.
Не погоджуючись з обставинами викладеними у позовній заяві, представником відповідача ОСОБА_10 було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Позивачка намагається необґрунтовано стягнути з відповідача витрати, які вона з ним не погоджувала, щодо яких не надала реальних доказів понесення цих витрат та які взагалі не вважаються додатковими в розумінні ст. 185 СК України. Більша частина долучених документів є штучно створеною суто для цього спору з підтасованими доказами. Так, сторони по справі дійсно є батьками двох дітей: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). В момент розірвання шлюбу між сторонами було укладено Договір між батьками про здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дітей та матеріального утримання від 25 вересня 2023 року. В подальшому, позивачка в односторонньому порядку відмовилась виконувати умови договору та почала створювати відповідачу перешкоди у спілкуванні з дітьми, категорично відмовляючись виконувати узгоджений графік спілкування батька із дітьми (п.2.1-2.3 Договору). При тому, що згідно п.3.1 Договору, у разі безпідставного невиконання матір 'ю обов 'язку щодо надання безперешкодного спілкування Батька з Дітьми , у визначений договором графік Договір вважається розірваним. Зі свого боку, відповідач свої батьківські обов`язки виконує належним чином, бере участь в утриманні дітей та сплачує аліменти. Про додаткові витрати, які нібито понесла позивачка, відповідач не знав, домовленості щодо заявлених додаткових витрат в укладеному Договорі або Додаткових угод не було. Визначений розмір аліментів був з урахуванням всіх першочергових витрат дітей. Договір (п.п. 2.5, 3.12) передбачає письмове узгодження і домовленість у формі основного Договору, щодо інших умов, куди входить деталізація додаткових витрат з урахуванням здоров`я дітей. Так, Договір, що укладений між сторонами не передбачає особливих умов та не створює для відповідача додаткових обов`язків, а лише повторює зміст ст. 185 СК України (згідно ст. 673, 213 ЦК України). Позивачка не узгоджувала з відповідачем жодні додаткові витрати, обирала послуги та заклади одноосібно, виходячи з власних забаганок. У тому числі не узгоджувала з відповідачем поїздки дітей на відпочинок, як того вимагав п.2.5 Договору. Договором не передбачені заявлені види витрат. Витрати на приватну школу, заняття у дитячому клубі, заняття з крос-фіту, з англійської мови, на харчування, одяг, лікування – не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України. Вибір приватної школи та садочка не обговорювався позивачкою із відповідачем і приймався нею одноосібно. Не існує жодних особливих обставин, які б вказували на обов`язкову потребу дітей відвідувати приватні заклади освіти, а тому дані витрати також не є додатковими у розумінні ст. 185 СК України. Щодо занять із крос-фіту, послуги няні, занять з англійської мови, покупку одягу та покупку ліків, то це не передбачено Договором. Крім того, позивачкою надано неналежні докази, а з зазначених договорів вбачається, що вони є типовими і готувались штучно для даного спору. З квитанцій не можливо встановити кому направлялись кошти і за що. Особи, з якими укладались договори не є ні найманими працівниками, ні суб`єктами підприємництва. Відпочинок в Туреччині позивачка, всупереч п. 2.5 Договору, не узгоджувала письмово, а з наданих доказів не можливо встановити дійсну суму витрат дітей на відпочинок. При тому, витрати на відпочинок у Туреччині знову ж таки не є додатковими і не можуть бути стягнені з відповідача. Витрати на відпочинок обмежуються розміром визначеним п.2.8 Договору, які відповідач виконує належним чином. Діти є здоровими і за станом здоров`я не потребують особливих витрат в розумінні ст. 185 СК України. Відповідач перебуває у скрутному матеріальному стані, не працює, немає стабільного доходу. Позовні вимоги є недоведеними та невірно сформульованими, а тому позовна заява не підлягає задоволенню. 
Представником позивача було надано відповідь на відзив, в якому вона вказує, що позивачка ніколи не забороняла і не перешкоджала Відповідачу у спілкуванні з дітьми, а навпаки - позитивно відноситься до їхніх зустрічей та спільного дозвілля. Договором передбачена умова попереднього погодження з матір`ю часу зустрічі, і це є цілком логічним, оскільки вони проживають разом з матір`ю (за згодою обох батьків), яка власне й забезпечує їм певну регулярну занятість – навчання та спільне дозвілля. Вказане підтверджується листуванням у Telegram між Позивачем та Відповідачем. Щодо умов укладеного між сторонами договору представник позивача зазначила, що саме той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Тобто, перелік обставин, якими викликана необхідність в додаткових витратах, визначений ст.185 СК України, не є вичерпним. Отже, укладаючи Договір щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дітей та матеріального утримання, Позивач і Відповідач розширили коло додаткових витрат, визначивши їх як «будь-які», керуючись перш за все інтересами Дітей і з метою забезпечення їх не тільки необхідним, але й найкращим. І відповідно питання «додаткових витрат» повинно розглядатися в рамках Договору щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дітей та матеріального утримання від 25 вересня 2023 року, який має пріоритет і підлягає виконанню обома сторонами. До того ж Договір повністю відповідає діючому законодавству та захищає права й інтереси Дітей, передбачивши для них більш можливостей для розвитку. Свої обов`язки Позивачка виконує в повному обсязі, і навіть більше, що зокрема полягає: в піклуванні про здоров`я дітей, вихованні, забезпечення достатнього рівня освіти та інше. В той час як Відповідач сплачує лише аліменти, до того ж зі значною затримкою, і не приймає жодної участі в інших витратах на Дітей. Отже, Відповідач має виконувати свою частину обов`язків, передбачених цим Договором, своєчасно і належним чином. Щодо вимоги про стягнення витрат на відвідування дитячого садочка «Сімба» ФОП ОСОБА_11 в сумі 114 640 гривень, то вибір цього садочка, як і попереднього, узгоджувався із Відповідачем. Всі питання стосовно дітей Позивачка та Відповідач обговорюють у телеграм-листуванні та/або під час телефонної розмови. Щодо вимоги про стягнення вартості занять у дитячому центрі розвитку «LOVEKIDS», вартості занять з крос-фіту та занять з англійської мови представник позивача зазначила, що вибір дитячого центру зумовлений рядом об`єктивних причин, викликаних розвитком та безпекою дитини, і як вірно зазначає сам представник у відзиві, Відповідач приймав участь в оплаті послуг ДЦР «LOVEKIDS» у травні 2024 року, здійснив безпосередню оплату на суму 9 500 грн. Даний факт тільки підтверджує, що відповідач погодив вибір цього дитячого садочка (центру) і не заперечував щодо суми. Окрім цього, відсутність в тренерів крос-фіт, вчителя англійської мови та няні зареєстрованої належним чином господарської діяльності у формі ФОП не є підставою для визнання цих договорів «підробленими» або не дійсними. Щодо витрат на обстеження у лікарів (невролога та уролога) та ліки представник вказала, що Позивачка належним чином виконує свої обов`язки Матері, і слідкує за станом здоров`я спільних з Відповідачем дітей. Проте, діти, як і всі інші звичайні люди, теж іноді хворіють і потребують лікування. В січні 2025 року, донька Позивачки та Відповідача – Катерина, почала скаржитися на болі. Під час обстеження та за результатами аналізів, був поставлений діагноз – гострий цистит та призначене відповідне лікування. Син Позивачки та Відповідача – Савелій, на початку 2025 року, почав скаржитися на блимання в очах, були проведені відповідні обстеження у невролога, в результаті яких поставлений діагноз – локальний тік. Окрім цього, в процесі обстеження були виявлені ознаки дефіциту уваги з гіперактивністю, що підтверджується висновком лікаря. Отже, судження Відповідача та його представника «обслідування дітей проводилось на прохання позивачки, відповідно і дані витрати не вважаються додатковими» є недоречними. Щодо витрат на оплату школи та шкільного харчування у розмірі 75 500,00 гривень, то вибір школи для доньки – ОСОБА_12 також був пов`язаний, зокрема, із безпекою дитини, оскільки цей заклад має укриття. Відповідач, зокрема, в грудні 2023, в березні та травні 2024 років здійснював оплату послуг ЗНЗ №11, що підтверджує, що він не заперечував проти цього закладу освіти. Щодо витрат на послуги няні, то протягом червня-вересня 2024 року Позивачка працювала, і не мала змоги знаходитись поруч з дітьми весь день. До того ж, це був період дитячих канікул. Відповідач, в свою чергу, мав змогу та бажання бачитись з дітьми лише по вихідних. Отже, було прийняте рішення заручитися у дні занятості батьків – Позивача та Відповідача, послугами няні, яка здійснювала догляд за дітьми. Щодо вимоги про стягнення витрат на відпочинок в Туреччині, то Відповідач знав про планування поїздки до Туреччини разом з Дітьми, і не виступав проти цього і вказане підтверджується «письмовим обговоренням» цього питання у Telegram. Позивачка заявляє до компенсації лише вартість туру (входить проживання та транспортні послуги) в частині безпосередньо за дітей. Щодо матеріального становища відповідача, то підписавши Договір, Відповідач погодився з умовами і повинен сумлінно їх виконувати. Позивачка не зобов`язана доводити матеріальну можливість Відповідача виконувати свої зобов`язання за Договором та Сімейним кодексом. Натомість, Відповідач – батько дітей, усвідомлюючи відповідальність за своїх дітей, повинен самостійно подбати про наявність можливості утримувати власних дітей. Та обставина, що заявлені в позовній заяві додаткові витрати несе чоловік Позивачки – ОСОБА_8 , а не батько дітей, зовсім не додає Відповідачу аргументів на свою користь і не виправдовує його неспроможність утримувати власних дітей, і тим паче – не звільняє його від виконання своїх обов`язків по відношенню до дітей. Відповідач є здоровою, працездатною особою у найбільш продуктивному віці, здатний і має можливість заробляти своєю працею кошти і реалізує її на свій розсуд, спроможний заробляти кошти на власне утримання та для виконання обов`язку з надання достатнього утримання своїй дитині. Представник позивача зазначила, що Позивач – це Мати, яка щодня дбає про добробут, розвиток і емоційне здоров`я своїх дітей після розлучення з їхнім батьком. Від моменту припинення спільного проживання з батьком дітей, уся повнота відповідальності за їхнє життя лягла на плечі Позивачки, а тому просила суд стягнути з ОСОБА_2 - разово понесені Позивачем додаткові витрати на відпочинок дітей у 2024 році в Туреччині, із розрахунку частки 50%, у сумі 78 114,00 грн. (сімдесят вісім тисяч сто чотирнадцять грн. 00 коп.). - згідно п.2.8. Договору щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дітей та матеріального утримання, разово додаткові витрати на відпочинок дітей у 2024 році у розмірі 3 (три) прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, що складає 9 084,00 грн. (дев`ять тисяч вісімдесят чотири грн. 00 коп.). - згідно п.2.8. Договору щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дітей та матеріального утримання, один раз на рік, в тому числі в 2025 році, оплачувати відпочинок Дітей у сумі не менше ніж 3 (три) прожиткових мінімумів на одну працездатну особу. - разово понесені Позивачем інші додаткові витрати на утримання дітей, із розрахунку частки 50%, у сумі 170 554,00 грн. (сто сімдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири грн. 00 коп.). та судові витрати покласти на Відповідача.
Не погоджуючись з відповіддю на відзив представником відповідача Бєліком А.С. були надані письмові заперечення на нього, в яких він зазначає, що позивачкою не наведено ні норм права, ні висновків Верховного Суду, ні належних доказів, які б спростувати доводи викладені у відзиві. Відповідь на відзив містить неналежні докази, які не просто не підтверджують доводів позивачки, а навпаки вказують на те, що спір безпідставний і зумовлений виключно неприязню позивачки та її теперішнього чоловіка до відповідача. Додатки, що долучені до відповіді на відзив не можуть вважатись доказами в розмінні статей 78, 79, 236 ЦПК України, оскільки здобуті незаконним шляхом, без згоди відповідача, містять відповідні спотворення та не відносяться до предмету спору. Долучені до відповіді на відзив висновки лікарів вказують, що діти не мають захворювань викликаних особливих обставин, а хворіли на сезонні хвороби, а меншому сину лікар вказав діагноз «дефіцит уваги», а тому дані захворювання не є додатковими, а витрати на них охоплюються розміром аліментів. Саме позивачкою не виконуються належним чином умови договору, а не відповідачем. Позивачка, в порушення умов пунктів 2.5, 3.12 Договору не погоджує з відповідачем важливі питання щодо дітей (в тому числі, відвідування ними закладів освіти, додаткових занять, їх лікування) та в порушенням умов пунктів 2.1, 2.2, 2.8.2, 2.8.3 - чинить перешкоди у спілкування батька з дітьми. Пунктом 2.10.3 Договору, сторони погодили, що інші витрати на дітей батьки несуть тільки в міру можливості. Тобто, у Договорі сторонами погоджено, що інші витрати, які не охоплюються аліментами та особливими обставинами сплачуються у міру можливості і за погодженням між сторонами, але аж ніяк не є додатковими і не є прямим обов`язком відповідача. Заперечення щодо відвідування дітьми приватних навчальних закладів, додаткових занять, послуг няні та інші витрати детально викладені стороною відповідача у відзиві і не спростовані позивачкою у відповіді на відзив. Щодо доданих до відповіді на відзив скріншотів листувань і записів розмов, то вони не відносяться до предмету спору, не можуть вважатись належними та допустимими доказами, проводились без згоди відповідача та містять спотворення і отримані у незаконний спосіб, не містять інформацію і не місять обставин на які посилається позивачка. Так, позивачка вказує, що скріншоти підтверджують, що нібито вона не чинить перешкод у спілкування відповідача із дітьми, однак, натомість, з скріншотів вбачається, що відповідач багаторазово просить її, щоб старша донька включила телефон, бо він не може додзвонитись до дитини, а позивачка ці прохання ігнорує (наприклад, 15 травня, 24 травня). Згідно п. 3.1 Договору, у разі безпідставного невиконання Матір`ю обов`язку щодо надання безперешкодного спілкування Батька з Дітьми, у визначений договором графік Договір вважається розірваним. Із записів розмов вбачається, що позивачка та її теперішній чоловік накидаються на відповідача, вимагаючи його оплатити їхні «забаганки». Із записів розмов вбачається, що відповідач казав позивачці, що вибір приватної дороговартісної школи, садочка - лише її, який вона приймала одноособово, користаючись тим, що діти живуть з нею. Відповідач навіть пропонував позивачці, що він готовий забрати дітей і вони будуть відвідувати звичайні школи на садочки. А тому, долучені скріншоти і записи розмов не підтверджують припущень висловлених позивачкою у її документах. Дані додатки не є доказами у даній справі та не можуть братись до уваги, оскільки не стосуються предмету доказування, який в даному випадку, з огляду на правовідносини та існування нотаріального договору повинні бути письмовими. Окрім того, враховуючи, що записи та скріншоти містять також спотворення, запис проводився без згоди відповідача та отримані у незаконний спосіб - відповідач не надає згоди на їх поширення, а тому дані додатки підлягають вилученню із матеріалів справи та знищенню. Таким чином, враховуючи вищенаведене, долучені до відповіді на відзив скріншоти листування та записи розмов не можуть бути долучені до матеріалів справи, оскільки відповідач не надає на це згоду, з огляду на той факт, що дані містять спотворення, не відносяться до предмету спору, не підтверджують припущень позивачки та є недостовірними і неналежними доказами. Представник відповідача просив суд дані матеріали вилучити зі справи, про що представником подається окреме клопотання. Щодо обов`язку позивачки письмово узгоджувати із відповідачем додаткові витрати в силу вимог укладеного між сторонами договору, то з огляду на той факт, що при розлученні сторонами питання щодо дітей були врегульовані правочином (нотаріальним договором), то це створило презумпцію необхідності письмового погодження між сторонами всіх подальших дій щодо дітей та узгодження додаткових витрат. Так, згідно з пунктів 2.5, 3.12 Договору передбачено письмове узгодження і домовленість у формі основного Договору, щодо інших умов, куди входить деталізація додаткових витрат з урахуванням здоров`я дітей. У п. 2.5 Договору зазначено, що відпочинок будь-кого з Батьків разом з Дітьми/Дитиною за кордоном вирішується окремо шляхом письмового обговорення з урахуванням стану здоров`я Дітей/Дитини та порядку черговості. У п. 3.12 Договору вказано, що за згодою батьків у період дії договору зміни та доповнення до нього вносяться шляхом укладання додаткового договору посвідченого нотаріально. Таким чином, у відповідності до укладеного між сторонами Договору - у позивачки є прямий обов`язок письмово погоджувати із відповідачем усі дії щодо дітей, в тому числі вибір школи, садка, відпочинку. Однак, позивачкою не виконується дане зобов`язання, чим порушується договір в односторонньому порядку. Так само позивачкою і не виконується погоджений сторонами графік спілкування дітей із батьком та створюються перешкоди у спілкуванні протягом тривалого часу. При тому, що згідно п.3.1 Договору, у разі безпідставного невиконання Матір`ю обов`язку щодо надання безперешкодного спілкування Батька з Дітьми, у визначений договором графік Договір вважається розірваним. На даний момент, відповідачем направлено досудову претензію позивачці щодо усунення перешкод у спілкуванні батька з дітьми. Зі свого боку, відповідач належним чином виконує умови договору - сплачує аліменти, сплачує витрати на відпочинок, що обмежуються п. 2.8 Договору та належним чином виконує свої батьківські обов`язки. Договір, що був підписаний сторонами, не передбачає винятків, на які вказує позивачка і не створює для відповідача додаткових обов`язків, а міститься загальні формулювання, що зазначені в СК України. Частина 3 ст. 213 та частина 1 ст. 673 ЦК України, вказують, що тлумачення договорів здійснюється через загальноприйняте значення термінів, а відтак, словосполучення у п.2.9.3 Договору «додаткових витратах» повністю кореспондує «додаткових витратах» ст. 185 СК України. Жодних додаткових обов`язків для відповідача, ніж передбачені законом, договір не встановлює. Окрім того, згідно п. 2.10.3 Договору, батьки зобов`язуються у міру можливості додатково до перерахованого вище спільно організовувати відвідування Дітьми/Дитиною цирку, кінотеатрів, театрів, клубів, а також проведення іншого дозвілля Дітей/Дитини. Тобто, у Договорі сторонами погоджено, що інші витрати, які не охоплюються аліментами та особливими обставинами сплачуються у міру можливості і за погодженням між сторонами, але аж ніяк не є додатковими і не є прямим обов`язком відповідача. Тобто, в міру фінансової можливості, відповідач додатково надає дітям кошти, але це ніяк не свідчить про той факт, що кошти на дані витрати можуть бути стягнуті за рішенням суду, оскільки дані витрати не є додатковими в розумінні ст. 185 СК України. 
Ухвалою суду від 28 травня 2025 року дану позовну заяву було залишено без руху.
На виконання вимог ухвали суду від 28 травня 2025 року представником позивача ОСОБА_3 30 травня 2025 року та 4 червня 2025 року було подано заяву на усунення недоліків в позовній заяві з додатками.
Ухвалою суду від 04 червня 2025 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. 
Ухвалою суду від 28 серпня 2025 року було витребувано з приватного закладу освіти «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ст.№ 11» інформацію про здійснення ОСОБА_1 або її чоловіком ОСОБА_8 оплати послуг навчального закладу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01 вересня 2024 року по 23 травня 2025 року (із зазначенням суми платежів за кожен місяць окремо із розшифровкою (харчування тощо).
Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
14 січня 2026 року на виконання вимог ухвали суду від 28 серпня 2025 року Приватним закладом освіти «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів № 11» м. Дніпро було надано суду повідомлення № 07 від 13 січня 2026 року з якого встановлено, що за період з 01 вересня 2024 року по 23 травня 2025 року у Приватному закладі освіти здійснювалася оплата освітніх послуг щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, була надана інформація про здійснення платежів у формі таблиці із зазначенням відомостей щодо платника, дат здійснення платежів, сум платежів, а також розшифровку складових платежів (навчання, харчування та інші освітні послуги). Станом на 31 жовтня 2025 року договір про надання освітніх послуг – припинено. 
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги просила їх задовольнити в повному обсязі. 
Представник відповідача ОСОБА_10 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його недоведеністю. 
Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_6 батьками яких зазначені: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвами про народженням дітей (а.с. 11,12). 
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2023 року по справі № 206/4846/23, було розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 травня 2016 року Красногвардійським районним у істі Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 372 (а.с. 9-10).
24 лютого 2024 року між ОСОБА_8 та позивачем ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_13 », про що Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено актовий запис № 117 (а.с. 8).
Ще під час перебування сторін у шлюбі, а саме 25 вересня 2023 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дітей та матеріального утримання, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Хоміч О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 790 (а.с. 13-16).
Відповідно до п.п. 1.1-1.3 Договору, цей договір укладено стосовно місця проживання спільних малолітніх дітей з матір`ю, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 . Відповідно до цього Договори батьки домовились про місце проживання дитини-1 та дитина-2 про порядок здійснення батьківських прав батьком, який мешкатиме окремо від дітей. Місцем проживання дітей батьки визначили місце реєстрації матері за адресою: АДРЕСА_1 . У випадку зміни місця проживання дітей мати зобов`язана попередити батька письмово з зазначенням точного місця проживання дитини/дітей не пізніше за один місяць з дня зміни місця проживання. 
Згідно п.п. 2.4 Договору, у випадку виїзду Дітей/Дитини з Матір?ю за межі м. Дніпро. Мати зобов?язана до моменту виїзду письмово повідомити Батьку адресу, за якою будуть знаходитися Діти/Дитина. 
Пунктом 2.5 Договору встановлено, що відпочинок будь-кого з Батьків разом з Дітьми/Дитиною за кордоном вирішується окремо шляхом письмового обговорення з урахуванням стану, здоров?я Дітей/Дитини та порядку черговості. Батьки зобов`язуються ухилятись від поїздок до країн, кліматичні або інші умови яких можуть бути небезпечними для Дітей/Дитини.
Відповідно до п. 2.6 Договору, батько та діти/дитина мають право спілкуватися у будь-який зручий для дітей/дитини час за допомогою телефону, мобільного телефону. Інтернету чи іншим засобом зв`язку.
Пунктом 2.7 Договору встановлено, що сторони прийшли згоди, що батько буде сплачувати на утримання кожної дитини аліменти у гривні, що повинні складати не менше одного прожиткового мінімуму на дитина відповідного віку у місяць, тобто загалом батько сплачує аліменти у розмірі 2 (два) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку у місяць, не пізніше 20-го числа кожного місяця шляхом перерахування грошей на банківський рахунок матері, готівкою або поштовим переказом, починаючи з моменту підписання цього договору і до досягнення дітей/дитини 18 років.
Відповідно до п. 2.8 Договору, батько дітей/дитини зобов?язується один раз на рік оплачувати відпочинок дітей/дитини- у сумі не менше ніж 3 (три) прожиткових мінімумів на одну працездатну особу.
Пунктом 2.8.1 Договору встановлено, що мати зобов`язується піклуватися про здоров`я Дітей/Дитини, прийти участь у вихованні Дітей/Дитини, забезпечити Дітям/Дитині достатній рівень освіти незалежно від відносин Батьків. Мати зобов`язується не перешкоджати спілкування Дітей з батьком. 
Згідно п. 2.8.4 Договору, мати зобов`язується відповідати на запитання батька про життя, навчання, звички, психологічний стан та стан здоров`я Дітей. Повідомляючи батька про виникнення проблем із здоров`ям Дітей, які потребують негайної госпіталізації або хірургічного втручання. 
Пунктом п. 2.9 Договору встановлено, що мати дітей/дитини зобов?язується всі грошові суми, одержані відповідно до умов цього Договору, використовувати за цільовим призначенням, тобто на утримання, медичні послуги, заняття спортом та розвиток здібностей, відпочинок, шкільне та позашкільне навчання дітей/дитини.
Пунктом 2.9.3 Договору, батько дітей зобов`язується брати участь в будь-яких додаткових витратах на утримання дітей, надавати кошти матері дітей на медичні послуги, заняття спортом та розвиток здібностей дітей, літній та зимовий відпочинок, шкільне та позашкільне навчання протягом строку, встановленого Договором. 
Відповідно до п. 2.10.4 Договору, у випадках, визначиних цим Договором, батьки зобов`язуються надавати один одному оформлену у встановленому законодавством порядку згоду на тимчасовий виїзд з дітьми закордон з метою відпочинку, або на самостійний виїзд дітей з організованою групою дітей на відпочинок, змагання тощо. 
Пунктом 2.10.6 Договору встановлено, що кожен з батьків зобов`язується використовувати права та виконувати обов`язки покладені на нього цим договором і Сімейним кодексом України, та не перешкоджати один одному у виконанні їх прав і обов`язків. 
Пунктом 3.9 Договору встановлено, що в разі невиконання Батьком своїх обов?язків за цим договором щодо сплати матеріальної допомоги (аліментів), Матір може стягнути вказані грошові суми на підставі виконавчого напису нотаріуса, який є підставою для примусового виконання умов договору, або в будь-який інший спосіб, передбачений законодавством України, у тому числі з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. а також вимагати сплатити суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за веь час прострочення, 10 % річних від простроченої суми, а також витрати на вчинення виконавчого напису нотаріуса. 
В обґрунтування власних позовних вимог, позивач надала укладений 15 червня 2024 року між нею - ОСОБА_1 та ОСОБА_14 договір про виконання разових робіт № 1. Відповідно до п.1.1 Договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги (виконати роботу) в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи). Під послугами (роботами) сторони розуміють: послуги догляду за дітьми ( ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ). Пунктом 1.13 Договору встановлено, що на момент укладання договору ціна послуги (робіт) складає 900,00 гривень. Реквізити виконавця: Петренко Н.І., РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , р/р № НОМЕР_3 (а.с. 81-82).
На виконання умов цього договору, теперішнім чоловіком позивача - ОСОБА_8 було здійснено безготівкові перекази на р/р № НОМЕР_3 , що підтверджується квитанціями: № М93Т-5472-3397-6Е78 від 15 червня 2024 року у сумі 3 700,00 гривень; № М1РА-ХСЕ1-КЕ78-945Р від 21 червня 2024 року у сумі 4 000,00 гривень; № СС1Х-А7К1-5К8В-8К23 від 29 червня 2024 року у сумі 4 000,00 гривень; № 7ТТК-3НС2-1В44-4ЕК9 від 18 липня 2024 року у сумі 3 600,00 гривень; № 1АЕ3-С6В5-ВН5В-ТС4Н від 06 липня 2024 року у сумі 4 500,00 гривень; № НРВ2-6212-В48Е-4КТ7 від 21 липня 2024 року у сумі 4 500,00 гривень; № 37НВ-9620-4В4Е-К80Р від 27 серпня 2024 року у сумі 4 500,00 гривень; № АТ55-6Р30-Е1МК-5ЕЕ2 від 18 серпня 2024 року у сумі 9 000,00 гривень; № Е05С-1Т1Е-5ВМ4-А67К від 06 вересня 2024 року у сумі 7 200,00 гривень (а.с. 83-91).
З письмової розписки ОСОБА_14 від 10 вересня 2024 року встановлено, що ОСОБА_14 отримала від ОСОБА_1 суму у розмірі 8 100,00 гривень за послуги няні згідно договору від 15 червня 2024 року. Дана розписка містить підписи ОСОБА_14 та ОСОБА_1 (а.с. 92). 
20 вересня 2024 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_15 було укладено договір про виконання разової робити. Відповідно до п. 1.1 Договору, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги (виконати роботу) в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи). Під послугами (роботами) сторони розуміють: дитяче тренування «CrossKIDS» (комплекс вправ, направлений на загальний фізичний розвиток дитини), дошкільнята 3-6 років. Пунктом 1.13 Договору встановлено, що на момент укладання договору ціна послуги (робіт) складає 800,00 гривень за 4 (чотири) заняття. Реквізити виконавця: Герасименко О.О., РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_5 , виданий Петропавлівським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 11 листопада 2010 року, р/р № НОМЕР_6 АТ «Універсал банк» (а.с. 61-62).
На підтвердження сплати послуг за договором цивільно-правовий про виконання разової робити від 20 вересня 2024 року, теперішнім чоловіком ОСОБА_8 було здійснено перерахування грошових коштів у безготівковій формі у розмірі 2 400,00 гривень (по кожній квитанції було перераховано 800,00 гривень) на банківський рахунок № НОМЕР_6 , що підтверджується квитанціями: № К3М2-4126-АХ9М-МХ7М від 14 січня 2025 року; № М431-В9Н6-7ТТЕ-СКА6 від 25 лютого 2025 року, призначення платежу: переказ особистих коштів Савелій Cross Fit 4 заняття; № 29ХН-К5Е4-Е112-3ТК7 від 04 грудня 2024 року. Також, ОСОБА_8 було здійснено на зазначений рахунок безготівкові перекази на такі суми: 200,00 гривень перераховано ОСОБА_8 без призначення платежу, що підтверджується квитанцією № Х386-ВВ63-Х8С9-27Н8 від 26 грудня 2024 року; 1 900,00 гривень, призначення платежу: переказ особистих коштів, оплата за кросс фіт за травень місяць ОСОБА_9 що підтверджується квитанцією № 0СС9-9ЕЕ0-2295-Х407 від 16 травня 2025 року (а.с. 65-66, 71- 73).
Також, на виконання цього договору, ОСОБА_1 було здійснено перерахування грошових коштів у безготівковій формі у розмірі 800,00 гривень на банківський рахунок № НОМЕР_6 , що підтверджується квитанцією № Р757-Р07К-9МР0-М5РМ від 23 вересня 2024 року (а.с. 70).
07 грудня 2024 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_16 було укладено договір цивільно-правовий про виконання разових робіт № 1. Відповідно до п. 1.1 Договору, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги (виконання роботу) в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи). Під послугами (роботами) сторони розуміють: проведення регулярних занять з англійської мови (онлайн) для дітей молодших класів (для ОСОБА_5 ). Пунктом 1.13 Договору встановлено, що на момент укладення договору ціна послуги (робіт) складає 400,00 гривень (за 55 хвилин заняття). Реквізити виконавця: Клянчина О.С., РНОКПП НОМЕР_7 , паспорт НОМЕР_8 виданий органом 7310, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , р/р № НОМЕР_9 АТ «Універсал банк», р/р № НОМЕР_10 АТ КБ «Приват банк» (а.с. 74-75).
На підтвердження виконання умов цього договору, були долучені квитанції про сплату теперішнім чоловіком ОСОБА_8 послуг, а саме: за квитанцією № Х6КТ-4МР6-8726-9В11 від 14 січня 2025 року було перераховано на рахунок № НОМЕР_9 грошові кошти у розмірі 2 800,00 гривень; за квитанцією № Х8А4-Н506-2341-АКСН від 05 лютого 2025 року перераховано на рахунок № НОМЕР_9 грошові кошти у розмірі 2 800,00 гривень, призначення платежу: переказ особистих коштів англійська Катя лютий; за квитанцією № ТС68-Е82Х-Т917 від 07 березня 2025 року перераховано на рахунок № НОМЕР_9 грошові кошти у розмірі 2 800,00 гривень, призначення платежу: переказ особистих коштів Катерина (англійська) за березень; за квитанцією № ХРС5-КХ3Е-5ХТ1-КК1Н від 15 квітня 2025 року перераховано на рахунок № НОМЕР_9 грошові кошти у розмірі 2 400,00 гривень, призначення платежу: переказ особистих коштів: послуги англійської за квітень 2025 року за ОСОБА_5 ); за квитанцією № ТМ7В-КВЕХ-ХА51-Р68Н від 07 грудня 2024 року перераховано на картку № НОМЕР_10 грошові кошти у розмірі 2 800,00 гривень (а.с. 76-80).
З копії платіжних інструкції також встановлено, що чоловіком позивача ОСОБА_8 (банк платника АТ «Універсал банк» було перераховано школі № 11 (банк отримувача АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти: 05 грудня 2024 року у розмірі 7 000,00 гривень, призначення платежу: Екатерина (грудень), що підтверджується платіжною інструкцією № Н1В6-74МК-1РХХ-8ТХЗ від 05 грудня 2024 року; 05 лютого 2025 року у розмірі 7 000,00 гривень, призначення платежу: Екатерина (лютий), що підтверджується платіжною інструкцією № РВМЕ-А0ХР-3182-143В від 05 лютого 2025 року; 07 березня 2025 року у розмірі 7 000,00 гривень, призначення платежу: Екатерина (березень), що підтверджується платіжною інструкцією № ХЕ0Х-11С5-Н0С9-0700 від 07 березня 2025 року; 04 квітня 2025 року у розмірі 7 000,00 гривень, призначення платежу: оплата за школу (квітень 2025 року) за ОСОБА_17 , що підтверджухється платіжною інстукцією № 152А-Х7Х1-ХАНК-0К63 від 04 квітня 2025 року; 08 травня 2025 року у розмірі 7 000,00 гривень, призначення платежу: оплата за школу (травень 2025 року) за ОСОБА_17 , зо підтверджується платіжною інструкцією № 1340-ЕХ92-7АР3-ТОЕА від 08 травня 2025 року (а.с. 28-32).
Приватним закладом освіти «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів № 11» м. Дніпро на виконання вимог ухвали суду від 28 серпня 2025 року було надано суду повідомлення № 07 від 13 січня 2026 року, до якого було долучено таблицю відносно оплатних освітніх послуг відносно ОСОБА_5 , яка містить відомості щодо платника, дат здійснення платежів, сум платежів, а також розшифровку складових платежів (навчання, харчування та інші освітні послуги. З вказаної таблиці встановлено, що за: вересень 2024 року було сплачено 9 000,00 гривень, з яких: 7 000,00 гривень – навчання, 2 000,00 гривень – харчування, платник даних послуг – ОСОБА_1 ; жовтень 2024 року сплачено 8 900,00 гривень, з яких: 7 000,00 гривень – навчання, 1 900,00 гривень – харчування, платник послуг – ОСОБА_1 ; листопад 2024 року сплачено 9 000,00 гривень, з яких: 7 000,00 гривень – навчання, 2 000,00 гривень – харчування, платник ОСОБА_1 ; грудень 2024 року сплачено 9 000,00 гривень, з яких: 7 000,00 гривень – навчання -платник б/н ОСОБА_8 , 2 000,00 гривень – харчування - платник ОСОБА_1 ; січень 2025 року сплачено 8 300,00 гривень, з яких: 7 000,00 гривень – навчання, 1 300,00 гривень – харчування, платник ОСОБА_1 ; лютий 2025 року сплачено 9 000,00 гривень, з яких: 7 000,00 гривень – навчання – платник б/н ОСОБА_8 , 2 000,00 гривень – харчування – платник ОСОБА_1 ; березень 2025 року сплачено 8 600,00 гривень, з яких: 7 000,00 гривень – навчання – платник б/н ОСОБА_8 , 1 600,00 гривень – харчування – платник ОСОБА_1 ; квітень 2025 року сплачено 9 200,00 гривень, з яких: 7 000,00 гривень – навчання – платник б/н ОСОБА_8 , 2 200,00 гривень – харчування – платник ОСОБА_1 ; травень 2025 року (по 23 травня 2025 року) сплачено 9 200,00 гривень, з яких: 7 000,00 гривень – навчання – платник б/н ОСОБА_8 , 2 200,00 гривень – харчування – платник ОСОБА_1 .
Відповідно до квитанції № В9КР-5ВВВ-5424-М6АК від 06 січня 2025 року встановлено, що чоловіком позивача ОСОБА_8 (банк відправника АТ «Універсал банк») було здійснено переказ грошових коштів через платіжну систему МС на платіжний інструмент 5168745196671975 у розмірі 8 300,00 гривень (без призначення платежу) (а.с. 33).
16 березня 2025 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_18 було укладено договір про виконання разової робити. Відповідно до п. 1.1 Договору, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги (виконати роботу) в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи). Під послугами (роботами) сторони розуміють: дитяче тренування «CrossKIDS» (комплекс вправ, направлений на загальний фізичний розвиток дитини), дошкільнята 3-6 років. Пунктом 1.13 Договору встановлено, що на момент укладання договору ціна послуги (робіт) складає 800,00 гривень за 4 (чотири) заняття. Реквізити виконавця: Сінін І.І., РНОКПП НОМЕР_11 , паспорт серії НОМЕР_12 виданий АНД РВ у м. Дніпропетровськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 20 березня 2013 року, р/р № НОМЕР_13 АТ «Універсал банк» (а.с. 63-64).
На підтвердження сплати послуг за цим договором, чоловіком позивача ОСОБА_8 було здійснено перерахування грошових коштів у безготівковій формі у розмірі 3 200,00 гривень на банківський рахунок № НОМЕР_13 , що підтверджується квитанціями: № 79ХТ-РК5М-7ТАЕ-5089 від 16 березня 2025 року (800,00 гривень); № М6НМ-86Р8-ЕЕН8-Н0ХМ від 14 квітня 2025 року, призначення платежу: переказ особистих коштів оплата за кросс фіт ОСОБА_9 , за 4 тренування в квітні (800,00 гривень); № 8РМ7-3Н9С-АС6В-50В8 від 05 травня 2025 року, призначення платежу: переказ особистих коштів заняття кросс-фит ОСОБА_9 (1 600,00 гривень) (а.с. 67-69).
З довідки виданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_19 від 01 травня 2025 року встановлено, що дитина ОСОБА_6 відвідував дитячий центр розвитку «Love kids» у період з 01 квітня 2024 року по 31 травня 2024 року. Сума оплати за послугу дитячий садок була здійснена у розмірі: квітень – 10 500,00 гривень; травень – 9 500,00 гривень, що підтверджується платіжними інструкціями: № 568659068 від 05 квітня 2024 року (платник: Куца Анна Андріївна (банк платника: АТ «Універсал банк», отримувач: Лавренко А.О. ФОП (банк отримувача: АТ КБ «Приватбанк», сума перерахування: 10 500,00 гривень, призначення платежу: Савченко; № 581470330 від 06 травня 2024 року (платник: ОСОБА_2 (банк платника: АТ «Універсал банк», отримувач: Лавренко А.О. ФОП (банк отримувача: АТ КБ «Приватбанк», сума перерахування: 9 500,00 гривень, призначення платежу: ОСОБА_9 ) (а.с. 34-36).
Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру № 14 виданих ЗНЗ І-ІІ ступенів № 11 від 05 лютого 2025 року та 05 березня 2025 року встановлено, що за ОСОБА_20 було здійснено оплату за харчування за: лютий – 1 500,00 гривень; за березень – 1 100,00 гривень (сплачено ОСОБА_21 ) (а.с. 26-27).
Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру № 2 та 13 виданих ЗНЗ І-ІІ ступенів № 11 від 07 квітня 2025 року та 05 травня 2025 року встановлено, що за ОСОБА_20 було сплачено кошти за харчування за квітень 2025 року та за травень 2025 року у розмірі 4 400,00 гривень, по 2 200,00 гривень за кожен місяць (а.с. 24-25).
З відповіді на запит щодо надання інформації ФОП ОСОБА_11 від 24 квітня 2025 року встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно відвідує дитячий садок «Сімба» (м. Дніпро, вул. Архітектора О.Петрова, буд. 32) починаючи з 10 вересня 2024 року. Дитячий садок направлений на повноцінний розвиток та розкриття особистості дитини, з індивідуальним підходом та з урахуванням здібностей кожного. Послуги дитячого садка включають в себе: вивчення англійської мови; творча майстерність (малювання, ліпка, мозаїка); зайняття з логопедом; заняття з вокалу; хореографія; гра в шахи; та багато іншого. За період з 10 вересня 2024 року по 24 квітня 2025 року, послуги садка сплачені в повному обсязі на загальну суму 114 640 (сто чотирнадцять тисяч шістсот сорок),00 гривень, заборгованість відсутня. Надані послуги були сплачені та становили: за вересень 2024 року було сплачено 9 650,00 гривень за послуги відвідування (13 днів); за жовтень 2024 року – 4 740,00 гривень – послуги відвідування (6 днів); листопада 2024 року – 14 450,00 гривень (послуги відвідування (19 днів), 1 350,00 гривень – логопед (3 зайняття); грудень 2024 року – 17 980,00 гривень (послуги відвідування (22 дні), 900,00 гривень (логопед (2 заняття), 150,00 гривень (свято); січень 2025 року – 14 270,00 гривень – послуги відвідування (19 днів); лютий 2025 року – 15 060,00 гривень (послуги відвідування (19 днів), 1 350,00 гривень (логопед 3 зайняття); березень 2025 року – 14 210,00 гривень (послуги відвідування – 18 днів), 1 800,00 гривень (логопед – 4 заняття), 2 000,00 гривень (шахи – 8 занять), 300,00 гривень (малювання – 1 заняття); квітень 2025 року – 12 630,00 гривень (послуги відвідування – 16 днів), 1 800,00 гривень (логопед – 4 заняття), 2 000,00 гривень (шахи – 8 занять) (а.с. 37-38).
Сплата грошових коштів за відвідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитячого садку «Сімба» (м. Дніпро, вул. Архітектора О.Петрова, буд. 32) підтверджується платіжними інструкціями: 1) платник: Куций Артем Романович (банк платника: АТ «Універсал банк», отримувач: ФОП Велика Наталія Валентинівна (банк отримувача: АТ КБ «Приватбанк»): 17 вересня 2024 року перераховано 1 100,00 гривень, призначення платежу: Савелій, що підтверджується платіжною інструкцією № 5787-А5АС-57РР-101Н від 17 вересня 2024 року; 22 вересня 2024 року перераховано 3 680,00 гривень, призначення платежу: Савелій, підтверджується платіжною інструкцією № 18Е7-А926-МВ62-А732 від 22 вересня 2024 року; 20 жовтня 2024 року перераховано 3 160,00 гривень, призначення платежу: Савелій, що підтверджується платіжною інструкцією № ТВСС-8Т52-768А-6К41 від 20 жовтня 2024 року; 27 жовтня 2024 року перераховано 1 580,00 гривень, призначення платежу: Савелій, що підтверджується платіжною інструкцією №М4К7-РЕА4-ВММ5-ХНМ8 від 27 жовтня 2024 року; 07 листопада 2024 року перераховано 3 550,00 гривень, призначення платежу: сад Савелій, що підтверджується платіжною інструкцією № 09ТА-А7МА-Х7КС-Н67Т від 07 листопада 2024 року; 20 листопада 2024 року перераховано 3 150,00 гривень, призначення платежу: сад Савелій, що підтверджується платіжною інструкцією № 2ТРХ-Т7АА-6МЕР-Н41Т від 20 листопада 2024 року; 23 листопада 2024 року перераховано 4 750,00 гривень, призначення платежу: сад Савелій 18-22 листопада, що підтверджується платіжною інструкцією № С7ЕН-38МН-Х3ТТ-Н9МС від 23 листопада 2024 року; 04 грудня 2024 року перераховано 4 350,00 гривень, призначення платежу: сад Савелій 25-30 листопада, що підтверджується платіжною інструкцією № Т4ХР-76РВ-АН17-НХМР від 04 грудня 2024 року; 06 грудня 2024 року перераховано 17 980,00 гривень, призначення платежу: сад Савелій грудень, що підтверджується платіжною інструкцією № С9ЕЕ-10В3-7М5В-7Р10 від 06 грудня 2024 року; 12 січня 2025 року перераховано 14 270,00 гривень, призначення платежу: сад Савелій січень, що підтверджується платіжною інструкцією № ХАЗМ-Х75С-6АЕ6_ЕТ1Т від 12 січня 2025 року; 05 лютого 2025 року перераховано 16 410,00 гривень, призначення платежу: сад Савелій лютий, що підтверджується платіжною інструкцією № Н291-Р02Т-НТ11-4КН1 від 05 лютого 2025 року; 16 березня 2025 року перераховано 18 310,00 гривень, призначення платежу: сад Савелій березень, підтверджується платіжною інструкцією № ТЕМР-Х8НА-81К1-К064 від 16 березня 2025 року; 15 квітня 2025 року перераховано 16 430,00 гривень, призначення платежу: оплата послуг садку, шахмат за квітень 2025 року за ОСОБА_6 , підтверджується платіжною інструкцією № Н587-169Р-0М68-АРРР від 15 квітня 2025 року; 16 травня 2025 року перераховано 22 890,00 гривень, призначення платежу: оплата послуг садка, шахмат за травень 2025 року за ОСОБА_6 , оплата за минулий тиждень 4 640,00 гривень (шахи, МК, логопед) + 15 800,00 гривень (за 20 днів) + 2 000,00 гривень (шахи) + 450,00 гривень (1 заняття логопед, останнє) = 22 890,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № М249-Е93А=ХА8Е-НРНК від 16 травня 2025 року; 2) платник: Куца Анна Андріївна (банк платника: АТ «Універсал банк»), отримувач: ФОП ОСОБА_11 (банк отримувача: АТ КБ «Приватбанк»): 14 вересня 2024 року перерахувала 920 гривень, призначення платежу: за послуги, що підтверджується платіжною інструкцією № Н131-КК1К-Т6Н5-ТК66 від 14 вересня 2024 року; 09 жовтня 2024 року перераховано 3 950,00 гривень, призначення платежу: за послуги ОСОБА_9 , що підтверджується платіжною інструкцією № СККВ-0РС6-4ХМЕ-ТМ1Т від 09 жовтня 2024 року (а.с. 39-54).
Відповідно до акту надання послуг (виконаних робіт) № 5661 від 18 січня 2025 року для ОСОБА_5 встановлено, що Центром сімейного здоров`я та реабілітації «Геліос» були надані медичні послуги 18 січня 2025 року ОСОБА_5 загальною вартістю 1 240,00 гривень, що складаються з: 270,00 гривень – загальний аналіз крові (лейкоцитарна формула + ШОЕ) ; 210,00 гривень – аналіз сечі загальний (ЗАС) + мікроскопія осаду; 60,00 гривень – забір крові; 700,00 гривень – консультаційний прийом уролога (дитячий) (а.с. 55).
21 січня 2025 року Центром сімейного здоров`я та реабілітації «Геліос» було складено акт наданих послуг (виконаних робіт) № 5728, з якого встановлено, що ОСОБА_5 були надані 14 січня 2025 року медичні послуги загальною вартістю 2 190,00 гривень, що складаються з: 700,00 гривень – консультація лікаря-педіатра (дитяча); 450,00 гривень – УЗД (діти) нирок та сечового міхура; 210,00 гривень – аналіз сечі загальний (ЗАС) + мікроскопія осаду; 210,00 гривень – аналіз сечі загальний (ЗАС) + мікроскопія осаду; 270,00 гривень – загальний аналіз крові (лейкоцитарна формула + ШОЕ); 270,00 гривень – загальний аналіз крові (лейкоцитарна формула + ШОЕ); 60,00 гривень – забір крові; 20,00 гривень – медичні послуги (а.с. 58).
З акту надання послуг (виконаних робіт) № 5729 від 21 січня 2025 року для ОСОБА_5 встановлено, що останній Центром сімейного здоров`я та реабілітації «Геліос» 21 січня 2025 року було надано консультацію лікаря-педіатра (дитяча), вартість якої склала 700,00 гривень (а.с. 57).
Відповідно до акту надання послуг (виконаних робіт) № 5942 від 28 січня 2025 року для ОСОБА_6 встановлено, що Центром сімейного здоров`я та реабілітації «Геліос» ОСОБА_6 було надано 28 січня 2025 року консультацію лікаря-невролога (дитяча) загальною вартістю 800,00 гривень (а.с. 56). 
Також, до матеріалів справи позивачем були долучені квитанції з аптек, а саме: 1) 14 січня 2025 року о 18:50:01 годині ОСОБА_8 (банк платника АТ «Універсал банк» в аптеці «APTEKA 10» було здійснено безготівкову оплату за товар у розмірі 1 799,23 гривень, що підтверджується квитацією № 96НХ-Х1Р9-А67А-МКВ5 від 14 січня 2025 року; 2) 18 січня 2025 року о 16:14:13 годині ОСОБА_8 (банк платника АТ «Універсал банк» в аптеці «Подорожник» було здійснено безготівкову оплату за товар у розмірі 592,49 гривень, що підтверджується квитанцією № АР5А-8ЕХ4-Х3К7-М18Н від 18 січня 2025 року (а.с. 59-60).
17 квітня 2025 року ОСОБА_1 було направлено ОСОБА_2 вимогу щодо сплати заборгованості по аліментам та додатковим витратам на дітей, в якій вона просила відповідача протягом 15 календарних днів з дня отримання цього листа здійснити оплату: 46 072,00 гривень – заборгованість по аліментам; 198 176,50 гривень – компенсація додаткових витрат на дітей у розмірі 50 % (а.с. 107-108).
Вказана вимога Куцою А.А. була направлена рекомендованим листом з описом АТ «Укрпошта» на адресу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), що підтверджується листом описом, поштовою накладною та квитанціями АТ «Укрпошта» (а.с. 109-111).
10 травня 2025 року ОСОБА_1 було направлено ОСОБА_2 ще одну вимогу щодо сплати заборгованості по аліментам та додатковим витратам на дітей, в якій вона просила ОСОБА_2 протягом 15 календарних днів з дня отримання цього листа здійснити оплату: 9 400,25 гривень – штрафні санкції за несвоєчасну сплату аліментів; 215 971,50 гривень – компенсація додаткових витрат на дітей у розмірі 50 %. (а.с. 112-116).
Вказана вимога ОСОБА_1 була направлена рекомендованим листом з описом АТ «Укрпошта» на адресу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), що підтверджується листом описом, поштовою накладною та квитанціями АТ «Укрпошта» (а.с. 117).
16 червня 2025 року державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Богомол М.О. було відкрито виконавче провадження № 78359791 з виконання виконавчого напису № 1103 від 29 травня 2025 року приватного нотаріуса Ричкової Ю.О. про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (а.с. 200).
З відповіді на запит № 274909003 від 16 червня 2025 року наданої Самарським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи встановлено, що відносно ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 78359791. Також, з отриманої відповіді встановлено, що останнє відоме місце роботи ОСОБА_2 . Комунальне підприємство «ВОДНО-СПОРТИВНИЙ КОМБІНАТ» ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, ЄДРПОУ 03564217 (ас. 199).
Крім того, до матеріалів справи були долучені квитанції АТ «Універсал банк» про розрахунки ОСОБА_8 у безготівковій формі магазинах, а саме: 17 квітня 2024 року магазин ОСОБА_22 у сумі 346,00 гривень; 22 квітня 2024 року магазин ОСОБА_22 у сумі 2 092,00 гривень; 14 липня 2024 року магазин ОСОБА_22 у сумі 734,00 гривень; 25 вересня 2024 року магазин H&M у сумі 3 569,00 гривень; 23 січня 2025 року магазин Sinsay у сумі 2 596,00 гривень; 16 листопада 2024 року в магазині ОСОБА_22 у сумі 875,00 гривень; 16 листопада 2024 року в магазині ОСОБА_22 у сумі 2 593,00 гривень; 01 грудня 2024 року в магазині ОСОБА_22 у сумі 2 481,00 гривень (а.с. 93-96, 99, 101-103). 
12 серпня 2025 року відповідачем ОСОБА_2 було направлено ОСОБА_1 досудову претензію щодо неналежного виконання умов договору. Зі змісту претензії встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 у зв`язку з тривалим невиконанням останньою умов договору між батьками про здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дітей та матеріального утримання від 25 вересня 2023 року. Даною претензією ОСОБА_2 вимагав від ОСОБА_1 у відповідності до пунктів 2.1, 2.2, 2.8.2, 2.8.3 Договору, забезпечити йому можливість зустрічі із дітьми у визначений Договором час та спосіб, підготувавши дітей до зустрічі із батьком, про що повідомити його відповідним повідомленням за телефоном 0976016713. Також, у відповідності до пунктів 2.5, 3.12 Договору, письмово погоджувати з ОСОБА_2 усі важливі питання щодо їх спільних дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_23 (зокрема, питання виїзду дітей за меж України, питання щодо їх здоров`я, питання щодо їх навчання та розвитку). ОСОБА_2 заявив, що письмовим погодженням вважається спільне укладення договору. Односторонні смс та листи є спільним погодженням і вважаються прямим порушенням умов Договору. Дана претензія була направлена ОСОБА_1 рекомендованим листом з описом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 294-298).
З долучених квитанції АТ «Універсал банк» про розрахунки ОСОБА_1 було здійснено розрахунки у безготівковій формі в магазинах, а саме: 17 серпня 2024 року магазин ОСОБА_22 у сумі 1 152,00 гривень; 18 вересня 2024 року магазин DP LPP Ukrayina AT LPP у сумі 3 522,00 гривень;14 жовтня 2024 року у магазині DP LPP Ukrayina AT LPP у сумі 3 147,00 гривень; (а.с. 97-98, 100).
З копії путівки «Альф туристичний оператор» ваучер № 238859 встановлено, що ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 відпочивали у готелі MOVENPICK RESORT ANTALYA TEKIROVA (ex. ROYAL DIWA TEKIROVA) 5* в період з 06 жовтня 2024 року по 13 жовтня 2024 року (а.с. 105). 
Відповідно до рахунку-фактури № 590-2409141 від 14 жовтня 2024 року встановлено, що вартість туристичних послуг згідно договору № 590-2409141 від 14 вересня 2024 року укладеного між ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_26 складає 312 456,00 гривень (а.с. 106).
З платіжної інструкції № 21С2-АМЕ1-НТ4Р-5М87 від 14 вересня 2024 року встановлено, що чоловіком позивача ОСОБА_8 було здійснено перерахування грошових коштів ФОП ОСОБА_26 у сумі 312 456,00 гривень, призначення платежу: договір туристичного обслуговування № 590-2409141 від 14 вересня 2024 року (а.с. 104).
Відповідно до довідки Пенсійного фонду України з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлено, що ОСОБА_2 має відомості про страхувальників застрахованої особи: Комунальне підприємство «ВОДНО-СПОРТИВНИЙ КОМБІНАТ» ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ЄДРПОУ 03564217; Товариство з обмеженою відповідальністю «ФУДМАРКЕТ» ЄДРПОУ 36387233; Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУДМЕДІА» ЄДРПОУ 40512445. Зі звітності за 2011 рік по Товариству з обмеженою відповідальністю «ФУДМАРКЕТ» ЄДРПОУ 36387233 встановлено, що дохід ОСОБА_2 за рік склав 307,59 гривень (для пенсії). Згідно звітності за 2016 рік за Комунальним підприємством «ВОДНО-СПОРТИВНИЙ КОМБІНАТ» ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ЄДРПОУ 03564217 дохід за 2016 рік склав 4 025,26 гривень (для пенсії). Відповідно до звітності за 2017 рік за Комунальним підприємством «ВОДНО-СПОРТИВНИЙ КОМБІНАТ» ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ЄДРПОУ 03564217 дохід за рік склав 14 172,74 гривень (для пенсії). За 2018 рік загальний дохід за рік за Комунальним підприємством «ВОДНО-СПОРТИВНИЙ КОМБІНАТ» ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ЄДРПОУ 03564217, Товариством з обмеженою відповідальністю «ФУДМАРКЕТ» ЄДРПОУ 36387233, Товариством з обмеженою відповідальністю «ГУДМЕДІА» ЄДРПОУ 40512445 склав 8 858,43 гривень (для пенсії). За звітний період 2019 року по Комунальному підприємству «ВОДНО-СПОРТИВНИЙ КОМБІНАТ» ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ЄДРПОУ 03564217 дохід за рік склав 7 198,00 гривень. Відповідно до звіту за 2020 рік встановлено, що по Комунальному підприємству «ВОДНО-СПОРТИВНИЙ КОМБІНАТ» ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ЄДРПОУ 03564217 дохід за рік склав 2 126,50 гривень (для пенсії). З звіту за 2021 рік встановлено, що ОСОБА_2 по Комунальному підприємству «ВОДНО-СПОРТИВНИЙ КОМБІНАТ» ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ЄДРПОУ 03564217 отримав дохід за рік 23 666,63 гривень (для пенсії) (а.с. 226-227, 240-241).
Також, матеріали справи містять медичні виписки з Центру хірургії та реабілітації «Геліос» відносно стану здоров`я дітей з детальним розписом лікування кожного з них (а.с. 271-273).
Виниклі між сторонами спірні правовідносни регулюються положеннями Цивільного та Сімейного кодексів України. 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має правов порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до частини першої статті 9 СК України подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з частинами першою-третьою статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У разі розлучення має відбутися таким чином, щоб батько і матір як і раніше співпрацювали при виконанні батьківських обов`язків.
Частиною четвертою статті 157 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Статтею 109 СК України передбачено, що договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Істотними умовами договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини є умови про участь у забезпеченні умов життя дитини тим з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним прав і обов`язків по вихованню дітей. До цього договору можуть бути застосовані загальні положення зобов`язального та договірного права, які містяться у ЦК України і не суперечать загальним засадам регулювання та суті сімейних відносин.
Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.81 ЦПК України).
Відповідно до ст.185 СК України, той збатьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам вцілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач ОСОБА_1 відносить до витрат, пов`язаних з поглибленим навчанням та інтелектуальним розвитком дітей, проходження останніми додаткових курсів, однак суд вважає, що такі додаткові витрати не були викликані особливими обставинами, а позивачем не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на утримання дітей.
Доводи сторони позивача, що вказані витрати спрямовані на забезпечення права дітей на всебічний розвиток і здобуття якісної освіти та безпосередньо пов`язані з виконанням батьківських обов`язків щодо виховання і розвитку дітей, є додатковими витратами, є необґрунтованими, оскільки заняття з репетитором з англійської мови та тренерами з крос-фіту, не можуть вважатися розвитком особливих здібностей дітей та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дітьми таких додаткових занять.
Так, у Постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 звернуто увагу на те, що: «Витрати на ремонт технічних пристроїв, на лікування, відвідування секцій і позашкільних закладів не є додатковими витратами у розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з одного з батьків на утримання дитини».
Крім того, позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дітей: ОСОБА_5 в приватній школі та ОСОБА_6 у приватному садочку при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітніх закладів, що зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.
Також, до матеріалів справи не долучено доказів, що ОСОБА_6 потребує відвідування логопеда (зокрема медичних документів тощо), а тому дані витрати не мають доказового підтвердження.
Аналогічний висновок зроблено і в Постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року по справі № 369/11745/16-Ц, де Верховний Суд зазначив: «Встановивши, що витрати на відвідування дитиною приватного дитячого садка не викликані особливими обставинами, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат».
Вимоги про стягнення додаткових витрат в частині оплати купівлі нового одягу, витрат на школу та садок, додаткових хобі, не відносяться до додаткових витрат на утримання дітей в розумінні ст.185 СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з батька на утримання дітей на користь матері.
Не може суд також прийняти в якості підтверджуючих доказів квитанції на придбання одягу, оскільки їх зміст не містить даних, що саме було придбано і для кого, за умов того, що платником за ними є чоловік позивача, а інша інформація, яка б вказувала, що квитанції відносяться саме до придбання одягу для дітей або у дитячому відділі магазину - відсутня, а саме по собі придбання одягу не є додатковими витратами.
Надаючи оцінку касовим ордерам щодо оплати навчання ОСОБА_5 в школі, суд виходить з того, що згідно п. 1-1 Постанови Правління Національного Банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 29.12.2017 року № 148, суб`єкти господарювання мають право до 30 червня 2018 року (включно) використовувати в своїй діяльності форми відомості на виплату грошей, прибуткового касового ордера, видаткового касового ордера, журналу реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, касової книги, книги обліку виданої та прийнятої старшим касиром готівки та акта про результати інвентаризації наявних коштів, установлені Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за № 40/10320 (зі змінами). 
Таким чином, суд не може прийняти в якості належного доказу надані позивачем копії ордерів на оплату навчання (харчування) у школі, оскільки вони оформлені з порушенням порядку та не містять всіх обов`язкових реквізитів, відсутні докази реального проведення готівкової оплати позивачкою, а на на момент їх видачі школа (як суб`єкт господарювання) втратив право використовувати у своїй діяльності касові ордери, які втратили свою правомочність і відповідно не можуть вважатись належними на допустимими доказами, оскільки згідно п.11 вищевказаної Постанови, готівкова оплата повинна проводитись із застосуванням РРО чи шляхом зберігання щоденних фіскальних звітних чеків (щоденних Zзвітів) в електронній формі. 
Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд, розглядаючи у своій Постанові від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 де вказав: «Позовна вимога про відшкодування ОСОБА_2 половини вартості відвідування дитиною літнього закладу «Robot School» у розмірі 1 050,00 грн не підлягає задоволенню, оскільки надані ОСОБА_1 квитанції до прибуткових касових ордерів на підтвердження сплати цих послуг не містять інформації, яка б свідчила, що їх надав саме заклад «Robot School» (відсутні ЄДРПО, найменування підприємства, установи, організації, номер реєстрації касового ордера, дата складання документа, підписи на касових ордерах, печатки)». Верховний Суд у Постанові від 13 лютого 2019 року по справі № 335/8855/15-ц вказав: «Посилання представника ОСОБА_5 ...на прибутковий касовий ордер, як на письмовий докази сплати послуг, судами правильно не взято до уваги, оскільки зазначений бухгалтерський документ не містить всіх обов`язкових реквізитів, передбачених положенням, зокрема, податкового коду підприємства, кореспондуючого рахунку бухгалтерського обліку, що використовується при проведенні даної операції, суми, яка вноситься до каси підприємства (проставляється цифрами)».
Крім того, суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що дитина має можливість відвідувати школу безкоштовно, а вибір приватної школи не обговорювався з відповідачем, не узгоджувався з ним відповідно до умов укладеного між сторонами договору, і зумовлений виключно власним бажанням позивача, а тому ці витрати не можна віднести до додаткових в розумінні ст. 185 СК України, оскільки вони не зумовлені жодними особливими обставинами. 
В частині витрат на послуги няні, суд також не може віднести їх до додаткових витрат на дітей, оскільки до матеріалів справи був долучений аналогічний типовий договір, як і на послуги з крос-фіту та занять з англійської мови. До вказаного договору також були долучені: розписка няні про отримання коштів в готівці за послуги та долучені квитанції про перерахування грошових послуг, без зазначення в їх частині призначення платежу та повних даних отримувача, з чого неможливо встановити кому і за що направлялись кошти чоловіком позивачки. Крім того, матеріали справи не містять обґрунтування та доказів того, чому діти потребували послуг няні, оскільки вік дітей дозволяє їм відвідувати школу та садочок.
Вирішуючи питання обгрунованості стягнення разово понесених позивачем додаткових витрат на відпочинок дітей у 2024 році в Туреччині, із розрахунку частки 50% в сумі 78 114,00 грн., згідно п. 2.8. Договору, суд зазначає наступне. 
Як вбачається з копії путівки «Альф туристичний оператор» ваучер № 238859 встановлено, що ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 відпочивали у готелі MOVENPICK RESORT ANTALYA TEKIROVA (ex. ROYAL DIWA TEKIROVA) 5* в період з 06 жовтня 2024 року по 13 жовтня 2024 року (а.с. 105). 
Відповідно до рахунку-фактури № 590-2409141 від 14 жовтня 2024 року встановлено, що вартість туристичних послуг згідно договору № 590-2409141 від 14 вересня 2024 року укладеного між ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_26 складає 312 456,00 гривень (а.с. 106).
З платіжної інструкції № 21С2-АМЕ1-НТ4Р-5М87 від 14 вересня 2024 року встановлено, що чоловіком позивача ОСОБА_8 було здійснено перерахування грошових коштів ФОП ОСОБА_26 у сумі 312 456,00 гривень, призначення платежу: договір туристичного обслуговування № 590-2409141 від 14 вересня 2024 року (а.с. 104).
Так, згідно п. 2.5 Договору, відпочинок будь-кого з Батьків разом з Дітьми/Дитиною за кордоном вирішується окремо шляхом письмового обговорення з урахуванням стану здоров`я Дітей/Дитини та порядку черговості. Батьки зобов`язуються ухилятись від поїздок до країн, кліматичні або інші умови яких можуть бути небезпечними для Дітей/Дитини.
Згідно п. 2.10.4 Договору, у випадках, визначених цим Договором, батьки зобов`язуються надавати один одному оформлену у встановленому законодавством порядку згоду на тимчасовий виїзд з дітьми закордон з метою відпочинку, або на самостійний виїзд дітей з організованою групою дітей на відпочинок, змагання тощо.
На підтвердження такого обговорення позивачем було долучено скріншоти з застосунку Telegram, з яких достовірно не можливо встановити, з ким саме відбувалася переписка, а за умов того, що відповідачем не визнається факт погодження з позивачкою цього відпочинку дітей, суд не може прийняти вказані скріншоти та вважати їх належним повідомленням та обговоренням між сторонами теми відпочинку дітей закордоном. 
Крім того, умови п. 2.5 Договору чітко та однозначно визначають вирішення питання відпочинку дітей за кордоном, а саме : шляхом письмового обговорення з урахуванням стану здоров`я Дітей/Дитини та порядку черговості, а відповідно до п. 2.10.4 Договору, у випадках, визначених цим Договором, батьки зобов`язуються надавати один одному оформлену у встановленому законодавством порядку згоду на тимчасовий виїзд з дітьми закордон з метою відпочинку, або на самостійний виїзд дітей з організованою групою дітей на відпочинок, змагання тощо – однак належного підтвердження виконання п. 2.5 та 2.10.4 Договору позивачем надано не було. 
Суд вважає слушними доводи представника відповідача про те, що відпочинок дітей в Туреччині є одноосібним рішенням позивача, оскільки жодного письмового обговорення щодо відпочинку, позивач із відповідачем у відповідності до п.2.5 Договору - не вирішувала.
Разом з цим, обговорючи взагалі розмір цих витрат на відпочинок дітей, суд враховує ту обставину, що їх розмір обмежуються п. 2.8 Договору, згідно якого Батько Дітей/Дитини зобов`язується один раз на рік оплачувати відпочинок Дітей/Дитини — у сумі не менше ніж 3 (три) прожиткових мінімуми на одну працездатну особу, а тому заявлені вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі, визначеному п. 2.8 Договору, а саме 18168,00 гривень, виходячі з наступного розрахунку : з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум в Україні складав 3 028 грн. х 3 = 9084 гривень х на двох дітей ( ОСОБА_9 та ОСОБА_5 ) = 18168,00 гривень. 
Приходячи до такого висновку, суд враховує правову позицію, на яку посилається представник відповідача та яка викладена у Постанові Верховного Суду від 19 квітня 2023 року по справі № 760/10847/20-ц, однак в тій справі інші обставини, а в цій справі, це питання врегульоване укладеним між сторонами нотаріально посвідченим договором від 25.09.2023 року, який не розірвано в установленому порядку та не визнано недійсним. 
Щодо позовних вимог про стягнення один раз на рік витрат на відпочинок дітей, то в даному випадку вони не підлягають задоволенню за відсутності предмету спору, оскільки норми Цивільного та Сімейного кодексів не передбачають можливості стягувати з відповідача на постійній основі витрати на підставі пункту 2.8 Договору, про що просить позивач.
Що стосується витрат пов`язаних з надання дітям послуг Центром сімейного здоров`я та реабілітації «Геліос», то пунктом 2.9.3 Договору від 25 вересня 2023 року встановлено, що батько дітей зобов`язується брати участь в будь-яких додаткових витратах на утримання дітей, надавати кошти матері дітей на медичні послуги, заняття спортом та розвиток здібностей дітей, літній та зимовий відпочинок, шкільне та позашкільне навчання протягом строку, встановленого Договором.
Так, на підтвердження понесених витрат на лікування дітей позивачем були надані акт надання послуг (виконаних робіт) № 5661 від 18 січня 2025 року для ОСОБА_5 , згідно яких Центром сімейного здоров`я та реабілітації «Геліос» були надані медичні послуги 18 січня 2025 року ОСОБА_5 загальною вартістю 1 240,00 гривень, що складаються з: 270,00 гривень – загальний аналіз крові (лейкоцитарна формула + ШОЕ) ; 210,00 гривень – аналіз сечі загальний (ЗАС) + мікроскопія осаду; 60,00 гривень – забір крові; 700,00 гривень – консультаційний прийом уролога (дитячий) (а.с. 55).
21 січня 2025 року Центром сімейного здоров`я та реабілітації «Геліос» було складено акт наданих послуг (виконаних робіт) № 5728, згідно якого ОСОБА_5 були надані 14 січня 2025 року медичні послуги загальною вартістю 2 190,00 гривень, що складаються з: 700,00 гривень – консультація лікаря-педіатра (дитяча); 450,00 гривень – УЗД (діти) нирок та сечового міхура; 210,00 гривень – аналіз сечі загальний (ЗАС) + мікроскопія осаду; 210,00 гривень – аналіз сечі загальний (ЗАС) + мікроскопія осаду; 270,00 гривень – загальний аналіз крові (лейкоцитарна формула + ШОЕ); 270,00 гривень – загальний аналіз крові (лейкоцитарна формула + ШОЕ); 60,00 гривень – забір крові; 20,00 гривень – медичні послуги (а.с. 58).
З акту надання послуг (виконаних робіт) № 5729 від 21 січня 2025 року для ОСОБА_5 вбачається, що останній Центром сімейного здоров`я та реабілітації «Геліос» 21 січня 2025 року було надано консультацію лікаря-педіатра (дитяча), вартість якої склала 700,00 гривень (а.с. 57).
Відповідно до акту надання послуг (виконаних робіт) № 5942 від 28 січня 2025 року для ОСОБА_6 вбачається, що Центром сімейного здоров`я та реабілітації «Геліос» ОСОБА_6 було надано 28 січня 2025 року консультацію лікаря-невролога (дитяча) загальною вартістю 800,00 гривень (а.с. 56). 
Так, згідно правових позицій Верховного Суду, сформованих у справах №183/1679/17 від 20.03.2019, №756/4947/17-ц від 12.12.2019, №521/16268/18 від 01.04.2020, №607/12170/20 від 08.12.2021, особливі обставини, яких стосується стаття 185 СК України, можуть бути зумовлені як позитивними, так і негативними фактами, зокрема хворобами.
При цьому, Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого (правовий висновок Верховного Суду у справі №6-1489цс17 від 13.09.2017).
Відшкодування одним із батьків половини вартості витрат на лікування, відвідування секцій та позашкільних закладів не є додатковими витратами у розумінні вимог Сімейного кодексу України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з нього на утримання дитини на користь іншого з батьків (Постанова Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19). 
Також, до матеріалів справи позивачем були долучені квитанції з аптек, а саме: 1) 14 січня 2025 року о 18:50:01 годині ОСОБА_8 (банк платника АТ «Універсал банк» в аптеці «APTEKA 10» було здійснено безготівкову оплату за товар у розмірі 1 799,23 гривень, що підтверджується квитацією № 96НХ-Х1Р9-А67А-МКВ5 від 14 січня 2025 року; 2) 18 січня 2025 року о 16:14:13 годині ОСОБА_8 (банк платника АТ «Універсал банк» в аптеці «Подорожник» було здійснено безготівкову оплату за товар у розмірі 592,49 гривень, що підтверджується квитанцією № АР5А-8ЕХ4-Х3К7-М18Н від 18 січня 2025 року (а.с. 59-60).
Однак, даний доказ судом не приймається, оскільки вказана квитанція не містить відомостей які саме ліки було придбано та чи були ці ліки придбані дітям чи комусь іншому. 
Крім того, як було встановлено під час розгляду справи, про зміну фізичного стану здоров`я чи будь-які захворювання дітей позивач не повідомляла відповідача у відповідності до п. 2.8.4 Договору, а з наданих документів не вбачається такі захворювання дітей, за якими б призначались відповідні аналізи.
З доданих Актів наданих послуг (виконаних робіт) 5661 від 18 січня 2025 року, 5728 від 21 січня 2025 року, 5729 від 21 січня 2025 року та 5942 від 28 січня 2025 року не можливо встановити, у зв`язку з чим надавались дані послуги, документи про встановлений діагноз відстуні, а самі акти не підписані обома сторонами.
За квитанціями від 14 січня 2025 року та від 18 січня 2025 року, за якими були придбані ліки, не можливо встановити, що саме було придбано і для кого, а призначень лікарем відповідних ліків саме для дітей позивачем не надано, за умов того, що платником за цими квитанціями є ОСОБА_8 .
Отже, обстеження дітей проводилось позивачем з власної ініціативи, а відповідно ці витрати не мають ознак додаткових та таких, які повинен відшкодовувати відповідач. 
Крім того, укладання декларації з сімейним лікарем (терапевтом, педіатром), навіть у приватних лікарнях, відбувається за рахунок держави (Наказ МОЗ України від 19.03.2018 № 503 "Про затвердження Порядку вибору лікаря, який надає первинну медичну допомогу, та форми декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу"). 
Надаючи оцінку щодо матеріального становища відповідача, то при вирішенні питання про стягнення додаткових витрат окрім з`ясування питання чи були ці витрати додатковими та чи вони були дійсно понесені, суд також обов`язково повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів, його стан здоров`я та наявність у нього інших утриманців, про що неодноразово наголошувалось у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/1 8 , від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17, від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц). 
Той факт, що відповідач немає постійного доходу та ніде не працевлаштований підтверджується відповідною довідкою форми ОК-5 від 08 липня 2025 року, з якої вбачається, що ним не здійснюються відрахування до ПФУ, що у свою чергу підтверджує, що відповідач не працевлаштований та не отримує доходу, а також не є і ніколи не був фізичною особою-підприємцем, про що свідчить копія витягу з ЄДР, а також не володіє на праві власності ні рухомим, ні нерухомим майном, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Враховуючи фактично встановлені в судовому засіданні обставини справи та розглядаючи справу на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, дотримуючись засад змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи правові висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, як того вимагають приписи ст. ст. 12, 13 ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
Щодо вирішення питання про стягнення судового збору суд зазначає наступне. 
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом була заявлена одна позовна вимога майнового характеру.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою – підприємцем, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Станом на 01 січня 2025 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3 028,00 гривень, а тому позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень (3 028*0,4), що підтверджується копією квитанції № КЕТ8-8М2Z-7Z3E від 03 червня 2025 року (а.с. 178).
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими у статтях 141-142 ЦПК України, зокрема у статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто 18 168,00 гривень, що становить 0,068 % від суми заявлених позовних вимог, тому з відповідача підлягають до стягнення судові витрати, у вигляді судового збору у розмірі 82,36 грн. (1 211,20 грн *0,068 %).
Щодо вирішення питання витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Частинами першою та другою статті 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з пунктом третім частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша, друга статті 137 ЦПК України).
З огляду на положення статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду (постанова Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 278/1396/19 (провадження № 61-16587св19).
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, провадження № 14-280цс18).
Згідно із частинами першою та другою статті 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 січня 2025 року у справі № 336/1448/22 (провадження № 61-7275св24).
Водночас, суд звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24), викладено такі висновки щодо вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу: 
«136. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта-шоста статті 137 ЦПК України).
137. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України).
138. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
139. У розумінні умов частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
140. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.
141. Водночас, у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
142. Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
143. У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
144. Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
145. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення».
Згідно з частинами першою-третьою статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Із матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивачем ОСОБА_1 було понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 56 000,00 гривень. 
Так, 31 березня 2025 року між адвокатським об`єднанням «ЛЕКСТАУЕР» (в особі куруючого партнера Трикози Тетяни Вікторівни) та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги № 05/25, відповідно до умов договору адвокатське об`єднання зобов`язується надати правничу допомогу та здійснити юридичний супровід в суді першої інстанції судової справи щодо стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей, в інтересах та від імені клієнта ( ОСОБА_1 ), а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 1.1) (а.с. 118-121). 
Відповідно до п.п. 4.1.1.-4.2 Договору, юридичний супровід справи, визначеної в п. 1.1 цього Договору, в суді першої інстанції становить – 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, з яких клієнт ( ОСОБА_1 ) зобов`язана сплатити 100 % в строки, визначені п. 4.2 Договору. гонорар за юридичний супровід справи, визначеної в п. 1.1 цього Договору, клієнт зобов`язаний сплачувати протягом п`яти робочих днів з моменту виставлення рахунку Адвокатським об`єднанням.
На виконання умов договору про надання правничої допомоги № 05/25 від 31 березня 2025 року ОСОБА_1 було перераховано у безготівковій формі на рахунок Адвокатського об`єднання «ЛЕКСТАУЕР» грошові кошти у розмірі 50 000,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № 730709479.1 від 02 квітня 2025 року, призначення платежу: за надання правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги № 05/25 від 31 березня 2025 року. Замовник: гр.-ка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_14 (а.с. 122). 
15 травня 2025 року між адвокатським об`єднанням «ЛЕКСТАУЕР» (в особі куруючого партнера Трикози Тетяни Вікторівни) та ОСОБА_1 було підписано Додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги № 05/25 від 31 березня 2025 року (а.с. 157).
Відповідно до п. 1 Угоди, з метою збору виконання договору, є необхідність у здійсненні додаткових заходів щодо збору доказів по судовій справі, а саме – направлення адвокатських запитів до ПЗО І-ІІ ст. ЗНЗ № 11, ГУ ДПС у Дніпропетровській області та ГУ ПФУ у Дніпропетровській області.
Пунктами 2-3 Угоди, сторони погодили, що сума гонорару Адвокатського об`єднання ха вищевказаний у п. 1 обсяг робіт складає 6 000,00 гривень. Гонорар клієнт зобов`язаний сплатити протягом п`яти робочих днів з моменту виставлення рахунку Адвокатським об`єднанням.
На підтвердження сплати послуг у розмірі 6 000,00 гривень за Додатковою угодою № 1 від 15 травня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 05/25 від 31 березня 2025 року представником позивача було надано копію платіжної інструкції № 6Е95-АРС8-РТ39-86РН від 26 травня 2025 року, де платником зазначений Куций Артем Романович, отримувач Адвокатське об`єднання «ЛЕКСТАУЕР», призначення платежу: за надання правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги № 05/25 від 31 березня 2025 року (Додаткова угода № 1 від 15 травня 2025 року) (а.с. 158).
Суд прийнявши до уваги складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності, пропорційності та справедливості, дійшов висновку про часткове задоволення заяви та стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 3 808,00 грн. ( 56 000,00 грн * 0,068 %), оскільки встановлено, що позивачем відповідно до положень ст. ст.12,81 ЦПК України доведено понесення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, а також за результатами розгляду справи, рішенням суду позовні вимоги задоволено частково. 
Також, представником відповідача Бєліком А.С. було подано заяву про стягнення понесених судових витрат в якій, що у процесі розгляду справи в суді першої інстанції, адвокатом була виконана наступна робота: 1. Ознайомлення з матеріалами справи. 2. Відпрацювання правової позиції і визначення клієнту практики ВС щодо зобов`язального права, істотних умов договору і що є додатковими витратами, виходячи з висновків ВС. 3. Відпрацьована позиція на випадок винесення невірного рішення, так як в процесі спору вбачається не розуміння питання істотних умов договору і винекнення зобовязання виходячи з цього. 4. Надання неодноразових консультації. 5. Складання відзиву на позовну заяву. 6. Складання заперечення на відповідь на відзив. 7. Складання заперечення на клопотання про витребування доказів. 8. Складання клопотання про вилучення із матеріалів справи доказів, що отримані у незаконний спосіб, (з одночасною заявою про ненадання відповідачем згоди на долучення записів особистих розмов та скріншотів листувань). 9. Складання клопотання про надання судом належної оцінки кожному доказу та визнання їх неналежними в порядку ст.89 ЦПК України. 10. Складання заяви про застосування відповідних висновків Верховного Суду, в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України. 11. Представлення інтересів клієнта на судових засіданнях. Всі зазначені види робіт та складені документи підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача Бєлік А.С. просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті правничої допомоги у розмірі 60 000,00 гривень
На підтвердження витрат на правничу допомогу представник відповідача надав Договір про надання правової допомоги № 06/06-25 від 06 червня 2025 року укладений між адвокатом Бєліком Андрієм Сергійовичем та ОСОБА_2 . Відповідно до укладеного Договору адвокат зобов`язується надати Клієнту комплексну правову допомогу в суді першої інстанції по справі №206/2816/25. 
Пунктом 7 Договору встановлено, що гонорар за надану правову допомогу в суді першої інстанції становить 60 000 гривень. Протягом 40 днів Клієнт зобов`язується сплатити аванс в розмірі 20 000 грн. Залишок у 40 000 грн. Клієнт сплачує протягом 30 днів після винесення рішення першої інстанції. Сума може бути змінена шляхом укладення Додаткової угоди при зміні обставин справи. 
Так, на підтвердження оплати ОСОБА_2 послуг адвоката Бєлікова А.С. було надано платіжну інструкцією № 781578219 від 17 липня 2025 року на суму 20 000,00 гривень, призначення платежу: Договір від 06 червня 2025 року.
Не погоджуючись з заявою представника відповідача про стягнення судових витрат на правничу допомогу з позивача на користь відповідача у розмірі 60 000,00 гривень представником позивача Заніною Я.В. було подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Дане клопотання обґрунтоване тим, що фактично Відповідачем за правову допомогу сплачено тільки 20 000,00 грн., що підтверджується наданою копією платіжної інструкції № 781578219 від 17 липня 2025 року. Відсутні гарантії сплати залишку витрат на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн. протягом 30 днів після винесення рішення судом першої інстанції. Представник позивача, вважає, що відшкодуванню підлягають тільки реально понесені та обґрунтовані витрати на правничу допомогу. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Представник позивача вважає, що розмір заявлених представником Відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 60 000,00 грн. є необґрунтованим та неспівмірним з виконаними адвокатом Відповідача роботами (наданими послугами), оскільки зі сторони Відповідача надано незначний обсяг процесуальних документів та доказів по справі. Окрім того, представником Відповідача в порушення вимог ч.3 ст. 137 ЦПК України, не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та витраченого часу. Станом на сьогодні документально підтверджено витрати відповідача на правничу допомогу лише у сумі 20 000,00 грн, що також є завищеним з огляду на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у цій справі. У зв`язку з цим представник позивача просила суд відмовити у стягненні витрат на оплату правової допомоги адвоката Відповідача.
Так, із матеріалів справи вбачається, що згідно платіжної інструкції, відповідачем станом на дату ухвалення рішення суду було сплачено 20 000,00 гривень, а тому прийнявши до уваги складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності, пропорційності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника відповідача та стягнення з позивача на користь відповідача фактично понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 гривень, оскільки встановлено, що відповідачем відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України доведено фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі. 
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_15 , зареєстрований АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_14 , зареєстрована АДРЕСА_1 ) разово понесні у 2024 році витрати на відпочинок дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до п. 2.8 Договору між батьками щодо здійснення батьківських прав від 25.09.2023 року в розмірі 18168,00 гривень, а саме по 9084,00 гривень на кожну дитину.
В іншій частині позовних вимог  ОСОБА_1 – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_15 , зареєстрований АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_14 , зареєстрована АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 82,36 гривень, а також витрати на правничу допомогу згідно договору про надання правничої допомоги № 05/25 від 31 березня 2025 року та Додаткової угоди № 1 від 15 травня 2025 року в сумі 3 808,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_14 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_15 ) витрати на правничу допомогу згідно договору про надання правничої допомоги № 06/06-25 від 06 червня 2025 року в сумі 20 000,00 гривень. 
Повний текст рішення складено 20 квітня 2026 року. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук