Справа № 212/2009/26 
2/212/3086/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року місто Кривий Ріг 
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., за участі секретаря судового засідання Терещук М.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
встановив таке.
До суду звернувся позивач із зазначеним позовом. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 
Ухвалою суду від 10.04.2026 року суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 10.04.2026. 
Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з тим, що він – внутрішньо переміщена особа, проживає в м. Дніпро, має труднощі з прибуттям до м. Кривий Ріг, в т. ч. матеріального характеру, а також з безпекових міркувань. Зазначив про підтримання ним позовних вимог та просив їх задовольнити.
Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що він є рідним братом позивача; підтримує заявлений братом позов та не заперечує проти його задоволення.
Представник відповідача ОСОБА_3 подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника; просила ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до чинного законодавства України.
Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд скористався своїм правом, обумовленим ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та відклав складання повного тексту рішення.
Позиції сторін.
Позивач просив визначити йому додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили – для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов обґрунтувано таким. ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бахмутське Бахмутського р-ну Донецької області померла мати позивача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,2588 за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з повномасштабним військовим вторгненням РФ в Україну Соледарська міська територіальна громада, до складу якої входить с. Бахмутське, з 24.02.2022 року стали територією активних бойових дій, які в с. Бахмутське тривали до 26.12.2022; у м. Соледар, де знаходилась Соледарська державна нотаріальна контора - до 24.01.2023. Починаючи з 27.12.2022 село Бахмутське та з 25.01.2023 місто Соледар Соледарської МТГ є тимчасово окупованими Російською Федерацією. У зв`язку з цим невдовзі після поховання матері позивач був змушений покинути місце проживання у с. Бахмутське та переїхати до більш безпечного місця. Так, у травні 2022 року позивач став на облік як внутрішньо переміщена особа у місті Дніпро. На тлі перенесеного стресу, пов`язаного з війною, смертю матері, вимушеним переміщенням та кардинальною зміною всього життя стан здоров`я позивача погіршився, внаслідок чого у травні 2022 року він захворів на Ковід-19, у зв`язку з чим звертався за медичною допомогою до сімейного лікаря за місцем проживання та, отримавши показання до лікування, продовжував і завершував його вже, перебуваючи у м. Дніпро. Крім того, у зв`язку з високими цінами на оренду житла у м. Дніпрі, позивач був змушений кілька разів переїздити з одного місця на інше в пошуках більш доступного житла, роботи тощо. Так, впродовж травня 2022 року він проживав у АДРЕСА_3 ; з червня по жовтень 2022 року – у АДРЕСА_4 ; з жовтня по грудень 2022 року – у АДРЕСА_5 . У липні 2022 року, підробляючи вантажником, отримав травму правого плеча, а саме: закритий перелом правого плечового суглобу, у зв`язку з чим, з 09.07.2022 по 04.09.2022 знаходився на лікуванні у лікаря хірурга. Внаслідок цього втратив також місце роботи та засіб до існування. Зазначені обставини, окрім матеріальних труднощів і фізичного виснаження, через яке позивач тривалий час хворів, негативно вплинули й на його психоемоційний стан. Необхідність вирішення питань, пов`язаних із виживанням, лікуванням, пошуками житла, роботи, освоєнням на новому місці тощо – завадили своєчасному прийняттю спадщини та документальному оформленню права на неї.
Ще однією причиною, що, на думку позивача, перешкоджала йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, була відсутність документів про право власності на нерухоме майно матері, оскільки в стресових умовах евакуації він їх із собою не взяв. У зв`язку з цим тривалий час через родичів, знайомих, які переміщувались пізніше, докладав зусиль для отримання цих документів, після чого звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіної О. В. для прийняття спадщини. Однак 11.09.2025 року позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законом строку.
Причинами звернення позивача до нотаріуса з порушенням встановленого законом строку із заявою про прийняття спадщини стали: 1) активні бойові дії за місцем відкриття спадщини, 2) вимушене у зв`язку з цим переміщення до іншого регіону, 3) пошуки житла, роботи, засобів до існування на новому місці, 4) короновірусна хвороба, перелам плечового суглобу і пов`язане з цим тривале лікування, 5) тимчасова відсутність правовстановлюючих документів – що стали для нього об`єктивними, непереборними та істотними перешкодами для вчинення належних дій у встановлений законом строк. З огляду на викладене, позивач звертається до суду для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
ОСОБА_2 подав до суду письмову заяву, у якій зазначив, що він є рідним братом позивача, підтримав заявлений братом позов та не заперечує проти його задоволення.
Представник відповідача ОСОБА_3 подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, у якій просила ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до чинного законодавства України.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився позивач – ОСОБА_1 , батьки: мати – ОСОБА_4 , батько – ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а. с. 11).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.03.2022 року (а. с. 12).
За життя ОСОБА_4 шляхом укладання договору купівлі-продажу (а. с. 13-15) набула у приватну власність житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В матеріалах справи наявний також Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18654690 від 25.04.2008 (а. с. 16), Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а. с. 17), План земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку (а. с. 18), План будівлі та Експлікація до плану (а. с. 19-20), а також характеристика будинку, господарських будівель та споруд (а. с. 21).
ОСОБА_4 на праві приватної власності належала також земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,2588 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданим 12.04.1997 (а. с. 22-23).
Позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіної О. В.; 11.09.2025 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстав пропуску ОСОБА_1 встановленого законом строку для прийняття спадщини (а. с. 24).
Згідно з інформаційною довідкою № 3/25 від 08.12.2025 (а. с. 25), виданою директором КНП «ЦПМСД», ОСОБА_1 16.05.2022 року звернувся до Соледарської амбулаторії зі скаргами на головний біль, температуру та кашель. Було встановлено діагноз Ковід-19 та призначено лікування. Як зазначено у довідці, записи в електронній системі охорони здоров`я відсутні, у зв`язку з відсутністю у місті Соледарі світла та інтернету на той момент.
Також у матеріалах справи наявна довідка КНП «Соледарська міська лікарня Соледарської міської ради» від 04.09.2022 року (а. с. 26), згідно з якою ОСОБА_1 перебував на лікуванні у лікаря-хірурга з 09.07.2022 до 04.09.2022 року у зв`язку із закритим переломом правого плечового суглобу без зміщення.
Згідно з Довідкою № 1203-2001624312 від 20.05.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 фактично проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 10).
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Частина 3 статті 1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 
Суд на підставі встановлених обставин справи зазначає, що за змістом ст. 1272 ЦК поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Поважними причинами пропуску строку, відповідно до актуальної судової практики (постанова Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 тощо), визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску 6-місячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
При цьому принцип "пропорційності" тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17.
Суд зазначає, що з 24.02.2022 р. по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022 відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Соледарська міська територіальна громада (ІМ14020090000073988), до складу якої входить с. Бахмутське (ІЗА14020090020089360), з 24.02.2022, стали територією активних бойових дій, які в с. Бахмутське тривали до 26.12.2022, у м. Соледар (ІІА14020090010053316), де знаходилась Соледарська державна нотаріальна контора, до 24.01.2023 (Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376, далі – Перелік № 376).
З 27.12.2022 село Бахмутське та з 25.01.2023 місто Соледар Соледарської МТГ (ІМ14020090010053316) відповідно до Переліку № 376, є тимчасово окупованими Російською Федерацією.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, яка була через активні воєнні дії на території Соледарської міської територіальної громади змушена переміститися за межі свого місця проживання, у місто Дніпро, що було зумовлене збройною агресією російської федерації; після цього мав труднощі з налагодженням життя на новому місці та проблеми зі здоров`ям (хворів на Ковід-19 та перебував на лікуванні у лікаря-хірурга у зв`язку з переломом плеча), що підтверджено наданими ним та дослідженими судом доказами.
Оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилався позивач, суд приходить до висновку, що причини, вказані позивачем, є тими непереборними обставинами, які перешкоджали йому протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Крім того, після смерті матері до спадкоємців за законом першої черги, окрім позивача, належить його рідний брат, ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору). На момент смерті матері він був зареєстрований і проживав окремо від неї, у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався і приймати спадщину наміру не має. Скерував на адресу суду письмову заяву, у якій підтримав викладені у позові обставини та не заперечив проти заявлених позовних вимог.
На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що позивач мав об`єктивні перешкоди для реалізації свого права на прийняття спадщини після смерті його матері, тому суд дійшов висновку про наявність поважних причин пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини, що є підставою для визначення заявнику додаткового строку у вигляді трьох місяців, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
На підставі викладеного, керуючись статтями 4-5, 13, 19, 76-81, 89, 133-141, 258-259, 263, 265 ЦПК, суд 
ухвалив таке.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини – задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Соледарська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області, ЄДРПОУ: 44737080; юридична адреса: вул. Паркова, 3А, м. Соледар, Бахмутський р-н, Донецька область.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 . 
Рішення суду складено та підписано 15 квітня 2026 року.

Суддя: М. В. Швець