Справа № 754/164/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2172/2026
Головуючий у суді першої інстанції: Буша Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В., 
суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Ушакевич Марини Петрівни, подану в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року, ухвалене у м. Києві, у складі судді Буши Н.Д., повний текст якого складено 17 липня 2025 року, у справі №754/164/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що 17 серпня 2019 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2231719, на підставі якого ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 000,00 грн., а відповідачка зобов`язалася повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики. 03 квітня 2017 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 3042017. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язань за договором позики, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» просило стягнути з відповідачки заборгованість станом на 12 березня 2020 року в загальному розмірі 12 078,17 грн., з яких: 5 000,00 грн. - заборгованість за основним боргом, 2 320,00 грн. - заборгованість за базовими процентами, 2 500,00 грн. - заборгованість за процентами на прострочену позику, 576,29 грн. - три проценти річних, 1 681,88 грн. - інфляційні втрати. 
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року відмовлено в задоволенні позову ТОВ «ФК «Профіт Капітал».
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду,адвокат Ушакевич М.П., яка діє в інтересах ТОВ «ФК «Профіт Капітал», подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в позові ТОВ «ФК «Профіт Капітал», мотивувавши свої висновки тим, що на момент укладення договору факторингу від 03 квітня 2017 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» останнє не мало права вимоги за договором позики № 2231719, оскільки цей договір укладено з відповідачкою лише 17 серпня 2019 року, зазначений у копії Витягу з Реєстру прав вимоги №97 від 12 березня 2020 року номер договору факторингу не відповідає номеру фактично укладеного договору факторингу №03042017 від 03 квітня 2017 року. Зазначає, що п. 1 додаткової угоди до договору факторингу від 03 квітня 2017 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було передбачено продовження дії договору на кожен наступний календарний рік. На момент підписання Реєстру прав вимоги № 97 від 12 березня 2020 року договір факторингу був дійсним. При цьому сторони за договором факторингу не обмежені в праві здійснювати відступлення прав вимоги за договорами, які було укладено після дати підписання самого договору факторингу. Відповідно до умов договору факторингу сторони визначили, що перехід права вимоги за договорами позики (договорами кредиту) відбувається в момент підписання самого реєстру прав вимоги. Також, зазначає, що допущення помилки під час зазначення номеру договору факторингу від 03 квітні 2017 року при підготовці позовної заяви, а саме, «№ 3042017», замість правильного номера «№ 03042017 », є технічною опискою, яка не може впливати на зміст та суть заявлених вимог, а також спростовувати належність і допустимість наданих доказів, що підтверджують факт переходу права вимоги та наявності заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 серпня 2019 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2231719 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.п. 1, 2. договору позики № 2231719 кредитодавець надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 000,00 грн. на строк 30 днів. 
Відповідно до графіку повернення позики та сплати процентів, визначеному у п. 2 договору дата надання позики - 17 серпня 2019 року, дата повернення позики - 16 вересня 2019 року, розмір процентів акційних у день - 1,04%, розмір процентів на прострочену позику - 2,70%, вартість позики за весь строк, на який видано позику у % - 31,20%, вартість позики за весь строк, на який видано позику у грн. - 1 560,00 грн., загальна вартість позики та процентів - 6 580,00 грн. 
03 квітня 2017 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 3042017. 
12 березня 2020 року ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було підписано реєстр права вимоги № 97, відповідно до якого ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 2231719.
ТОВ «ФК «Профіт Капітал» порушило перед судом питання про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості, яка відповідно до наданого суду розрахунку станом на 12 березня 2020 року становить 12 078,17 грн., з яких: 5 000,00 грн. - заборгованість за основним боргом, 2 320,00 грн. - заборгованість за базовими процентами, 2 500,00 грн. - заборгованість за процентами на прострочену позику, 576,29 грн. - три проценти річних, 1 681,88 грн. - інфляційні втрати. 
Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Відмовляючи в задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час укладення між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ТОВ «ФК «Профіт Капітал» договору факторингу №3042017 від 03 квітня 2017 року у ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не було прав кредитора у зобов`язанні за договором позики № 2231719, оскільки цей договір позики був укладений з відповідачкою пізніше, а саме, 17 серпня 2019 року. Крім того, вказаний у копії Витягу з Реєстру прав вимоги № 97 від 12 березня 2020 року номер договору факторингу - № 3042017 не співпадає з номером укладеного договору факторингу № 03042017 від 03 квітня 2017 року. Відтак, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не надано достатніх та допустимих доказів правомірності як нового кредитора звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за договором позики №2231719 від 17 серпня 2019 року.
Проте, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають нормам матеріального права та умовам договору факторингу.
Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ч. 2 ст. 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
При цьому сторони за договором факторингу не обмежені в праві здійснювати відступлення прав вимоги за договорами, які було укладено після дати підписання самого договору факторингу. 
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому за правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Як вбачається з матеріалів справи, 03 квітня 2017 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 03042017. 
Пунктом 2.1 договору факторингу визначено, що первісний кредитор зобов`язується передати новому кредитору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимог, а новий кредитор зобов`язується їх прийняти.
При цьому 28 грудня 2017 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено додаткову угоду №1 до договору факторингу №03042017 від 03 квітня 2017 року, якою визначено автоматичне продовження строків його дії на кожен наступний рік.
Таким чином, станом на день укладення договору позики № 2231719 від 17 серпня 2019 року строк дії договору факторингу №03042017 від 03 квітня 2017 року не закінчився.
Реєстр права вимоги № 97, відповідно до якого ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 2231719 був підписаний 12 березня 2020 року, тобто, після укладення вказаного договору позики та настання строку виконання зобов`язань за ним.
Також, як вбачається з матеріалів справи, в договорі факторингу від 03 квітня 2017 року, додатковій угоді до нього від 28 грудня 2017 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було зазначено його номер «№ 03042017 », тоді як у Витязі з Реєстру права вимоги № 97 від 12 березня 2020 року номер договору факторингу зазначений як «№ 3042017», тобто, без першої цифри в послідовності.
Разом з тим, пославшись на вказані розбіжності в зазначенні номеру договору факторингу, суд першої інстанції не надав оцінки тому, що всі інші дані в договорі факторингу від 03 квітня 2017 року та Витязі з Реєстру права вимоги № 97 від 12 березня 2020 року співпадають, та не з`ясував чи вказані розбіжності є опискою.
При цьому колегія суддів враховує, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази про наявність інших договорів факторингу, яких би стосувався вказаний Витяг з Реєстру права вимоги № 97 від 12 березня 2020 року.
У витязі з Реєстру права вимоги № 97 від 12 березня 2020 року правильно зазначено особисті дані ОСОБА_1 та реквізити договору позики.
Зі змісту договору факторингу між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» вбачається, що його номер - «№ 03042017 » по суті дублює дату його укладення - 03 квітня 2017 року.
З урахуванням викладеного у колегії суддів є достатні підстави вважати, що зазначення у Витязі з Реєстру права вимоги № 97 від 12 березня 2020 року номеру договору факторингу як «№ 3042017», без першої цифри в послідовності, а саме «0..», є технічною помилкою, допущеною під час його формування.
Саме про це зазначав і представник ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у апеляційній скарзі.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність ТОВ «ФК «Профіт Капітал» переходу до нього права вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 2231719 на підставі договору факторингу від 03 квітня 2017 року № 03042017, та відмовив у позові з цих підстав.
Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 не оспорювала отримання нею коштів за договором позики від 17 серпня 2019 року, а також не надала доказів на підтвердження виконання нею зобов`язань по поверненню позики та сплати процентів у повному обсязі.
Відтак, вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості є обґрунтованими.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується із розміром заборгованості, яка була визначена ТОВ «ФК «Профіт Капітал».
Так, як вбачається з наданого ТОВ «ФК «Профіт Капітал» розрахунку, проценти за користування позикою обраховувалися кредитором за період з 17 серпня 2019 року і по 21 листопада 2019 року.
Разом з тим, відповідно до положень ст.ст. 1048, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 300/438/18.
Відповідно до п. 2. договору позики № 2231719 сторонами було визначено строки та графік повернення позики та сплати процентів, згідно з яким строк надання позики - 30 днів, дата надання позики - 17 серпня 2019 року, дата повернення позики - 16 вересня 2019 року, розмір процентів акційних у день - 1,04%, розмір процентів на прострочену позику - 2,70%, вартість позики за весь строк, на який видано позику у % - 31,20%, вартість позики за весь строк, на який видано позику у грн. - 1 560,00 грн., загальна вартість позики та процентів - 6 580,00 грн.
Тобто, загальний розмір процентів за користування позикою, який мала сплатити ОСОБА_1 протягом строку позики до 16 вересня 2019 року був визначений сторонами в розмірі 1 560,00 грн., загальна вартість позики та процентів - 6 580,00 грн.
З доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що в погашення заборгованості від ОСОБА_1 надійшло три платежі на загальну суму 3 170,00 грн.: 16 вересня 2019 року - 1 560,00 грн., 16 жовтня 2019 року - 1 560,00 грн., 27 жовтня 2019 року - 50,00 грн.
Відповідно, загальна сума боргу ОСОБА_1 за договором позики № 2231719 склала 3 410,00 грн. (6 580,00 грн. - 3 170,00 грн.).
Відповідно, підлягає перерахуванню і сума трьох процентів річних і інфляційної складової на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 12 березня 2020 року і по 23 лютого 2022 року, яку просило стягнути ТОВ «ФК «Профіт Капітал».
За розрахунком апеляційного суду, виходячи із загальної суми боргу, за вказаний період з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» підлягає стягненню 199,89 грн. трьох процентів річних та 647,94 грн. інфляційної складової.
Всього з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 2231719 від 17 серпня 2019 року в сумі 4 257,83 грн., з яких: 3 410,00 грн. - заборгованість за позикою, 199,89 грн. - три проценти річних, 647,94 грн. - інфляційна складова.
Також, колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 заявляла про застосування судом позовної давності. Проте, така заява не підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст. ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року. Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено згідно з Постановами Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року, № 500 від 17 червня 2020 року, № 641 від 22 липня 2020 року, № 760 від 26 серпня 2020 року, № 956 від 13 жовтня 2020 року, № 1236 від 09 грудня 2020 року, № 104 від 17 лютого 2021 року, № 405 від 21 квітня 2021 року, № 611 від 16 червня 2021 року.
30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину.
Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 19, яким було визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14 травня 2025 року. 
Отже, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» позовну давність при зверненні із даним позовом не пропустило.
Враховуючи викладене, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ТОВ «ФК «Профіт Капітал».
Згідно з ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог (35%) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» підлягає стягненню 868,35 грн. судового збору за подання позовної заяви (2 481,00 грн х 35%) та 1 589,70 грн. судового збору за подання апеляційної скарги (4 542,00 грн. х 35%).
Крім того, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» порушило питання про стягнення із ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 10 000,00 грн. 
ОСОБА_1 заперечувала проти стягнення вказаних витрат, посилаючись на їх необґрунтованість та неспівмірність.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.
Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представник ТОВ «ФК «Профіт Капітал» надав копію договору про надання правової допомоги від 28 вересня 2021 року, укладеного з АО «Правовий діалог», додаткової угоди №7 до вказаного договору від 23 серпня 2023 року, акту №1 прийому-передачу наданої правової допомоги від 12 вересня 2023 року та платіжної інструкції в національній валюті від 14 вересня 2023 року, відповідно до яких вартість витрат на правничу допомогу склала 10 000,00 грн. 
Водночас, надання АО «Правовий діалог» правничої допомоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у даній справі по суті полягало виключно у складанні та поданні позовної заяви. Дана справа не є складною та є типовою для ТОВ «ФК «Профіт Капітал».
Тому, з урахуванням принципу розумності та справедливості, розмір витрат ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на правничу допомогу поданій справі міг скласти 5 000,00 грн.
Пропорційно до задоволених вимог (35%) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» підлягає стягненню 1 750,00 грн. витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції (5 000,00 грн. х 35%).
ОСОБА_1 також порушувала питання про відшкодування витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції.
Відповідно до наданих нею копій договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 18 березня 2024 року, укладеного з адвокатом Тарасенко О.В., акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 03 квітня 2024 року, вартість її витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції склала 6 000,00 грн.
Враховуючи складність справи, вимоги розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що розмір витрат відповідачки на правничу допомогу в даній справі мав складати 5 000,00 грн.
Пропорційно до частини вимог, в задоволенні яких було відмовлено (65%) з ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 3 250,00 грн. витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції (5 000,00 грн. х 65%).
Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ушакевич Марини Петрівни, подану в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за договором позики № 2231719 від 17 серпня 2019 року в сумі 4 257,83 грн., з яких: 3 410,00 грн. - заборгованість за позикою, 199,89 грн. - три проценти річних, 647,94 грн. - інфляційна складова.
В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» 868,35 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1 589,70 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» 1 750,00 грн. витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 3 250,00 грн. витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді