Справа № 369/22818/25 Головуючий в суді І інстанції Перекупка Г.А.
Провадження № 33/824/1841/2026 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,
за участі секретаря судового засідання Івкової Д.Л.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Родинського Ігора Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2026 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1  за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№522657 встановлено, що водій ОСОБА_1 24 листопада 2025 року о 17 год. 39 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом TOYOTA, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Полтавській с. Петропавлівської Борщагівки Бучанського району Київської області, на нерегульованому перехресті з вул. Фастівська не надав переваги в русі автомобілю BMW, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався з правого боку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 16.12 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху), чим вчинив адміністративне правопорушення, за що статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
Постановою Києво Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2026 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Не погодившись з такою постановою адвокат ОСОБА_1 - Родинський І.О. подав апеляційну скаргу, в якій проситься постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності у діях складу адміністративного правопорушення.
У доводах апеляційної скарги адвокат не погоджується із повнотою встановлення обставин справи, оскільки матеріали справи містять істотні суперечності щодо місця, часу та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме, різні назви вулиць. За таких обставин, Родинський І.О. вважає, що не встановлено місце вчинення порожньо транспортної пригоди, відтак, правовий режим перехрестя. Наголошує, що сторона захисту в суді першої інстанції клопотала про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання відповіді на адвокатський запит до органу місцевого самоврядування щодо організації дорожнього руху, однак у задоволенні клопотання було відмовлено. Вважає, що суд фактично позбавив сторону захисту можливості подати докази, які мають істотне значення для вирішення цього спору.
Також заперечує щодо належності наданого стороною потерпілого відеозапису, як доказу у цій справі.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Родинський І.О. доводи апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Родинського І.О. на підтримку поданої в інтересах ОСОБА_1 апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідила обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, оцінених на предмет належності та допустимості, за результатами чого дійшла обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.
Статтею 124 КУпАП зазначено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Стаття 14 ЗУ «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з п. 16.12. Правил дорожнього руху на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується доказами, що є у матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2025 року серії ЕПР1 № 522657, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 24.11.2025 року, наданими на місці події, відеозаписом з місця події, наданим потерпілим ОСОБА_4 .
Вказані докази суддею суду першої інстанції правильно були прийняті до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до статті 280 КУпАП, зокрема, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Як слідує із матеріалів справи, в судовому засіданні водій ОСОБА_4 пояснив, що він рухався саме по вул. Макарівській, а інший водій рухався по вул. Полтавській. Вказані пояснення узгоджуються із первинними письмовими поясненнями обох водіїв на місці події від 24.11.2025 року, доданими до матеріалів справи. 
Так, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 указав, що рухався в с. Петропавлівської Борщагівки по вул. Полтавській на перехресті з Черкаською, не побачив інший автомобіль, тому, що на вулиці було відсутнє світло і йдуть ремонтні роботи, немає ніяких знаків і потрапив у ДТП.
Отже, як слідує із наведених пояснень, ОСОБА_1 підтвердив, що він є учасником ДТП, що він рухався по вулиці Полтавській, що на перехресті не було знаків пріоритету та що він не побачив іншого автомобіля.
При цьому, як слідує із схеми місця ДТП, на перехресті указані назви вулиць: Полтавська і Фастівська, замість правильних Полтавська і Макарівська. Схема місця ДТП підписана обома водіями без зауважень.
Також, з матеріалів справи, зокрема, письмових пояснень водія ОСОБА_4 від 24.11.2025 року вбачається час настання події, а саме 17:30-17:40 год., що кореспондується із часом, зазначеним на відеозаписі моменту зіткнення транспортних засобів з камери відеоспостереження (24.11.2025 о 17:39 год.), наданому потерпілим до матеріалів справи. Таким чином, при встановленні часу та місця ДТП суд надав оцінку всій сукупності доказів у справі. 
За таких обставин, в супереч доводам апеляційної скарги, у судовому засіданні було встановлено: місце зіткнення транспортних засобів, а саме перехрестя вулиць Макарівська та Полтавська в с. Петропавлівської Борщагівки Бучанського району Київської області; час пригоди та учасників пригоди. 
Суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення клопотання захисника Родинського І.О. про відкладення розгляду справи для отримання інформації про організацію дорожнього руху на місці зіткнення, оскільки вважав, що наявних матеріалів справи достатньо для встановлення всіх обставин справи, крім того, на схемі місця ДТП зафіксована інформація про дорожні знаки, а саме їх відсутність.
Апеляційний суд також враховує, що адвокат Родинський І.О. не позбавлений був права заявити відповідне клопотання в суді апеляційної інстанції, або надати докази у підтвердження доводів апеляційної скарги, однак таким правом не скористався.
З урахуванням наведеного, відсутні підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Отже, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що водій транспортного засобу TOYOTA, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не дотримався вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху, оскільки на нерегульованому перехресті вулиць вул. Полтавської та Макарівської не надав переваги в русі автомобілю BMW, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався з правого боку, що призвело до зіткнення транспортних засобів та матеріальних збитків.
З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та закриття провадження суд апеляційної інстанції не вбачає.
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Родинського І.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , без задоволення
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Родинського Ігоря Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 -залишити без задоволення.
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана