ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2026 року м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Путильського районного суду Чернівецької області від 06.03.2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Путильського районного суду Чернівецької області від 06.03.2026 року ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.
Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 08.12.2025 року о 15 год. 15 хв. вчинив спробу незаконного перетину державного кордону на напрямку 687 прикордонного знаку, на відстані 300 метрів до лінії державного кордону, на території Селятинської територіальної громади Вижницького району Чернівецької області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у зв`язку з чим був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», чим порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.
На вказане рішення районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вмотивовує тим, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи і не знав про прийняте рішення щодо нього, тому просить поновити пропущений строк.
ЄУНСС: 721/1663/25 Головуючий у І інстанції: Проскурняк С.П.
НП:33/822/165/26 Доповідач: Потоцький В.П. 
Категорія: ч.1 ст.204-1 КУпАП 

У поданій апеляційній скарзі просить постанову Путильського районного суду Чернівецької області від 06.03.2026 щодо нього за ч.1 ст.204-1 КУпАП скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з огляду на відсутність події та складу адміністративного правопорушення.
Указує, що до матеріалів справи окрім протоколу про адміністративне правопорушення не було долучено жодних інших документів чи доказів, як і не зазначено, які саме дії: активні чи пасивні, були вчинені з метою незаконного перетину державного кордону України.
Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом у даній справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які підтверджували вину особи і не викликали сумніву в суду.
Зазначає, що є особою з інвалідністю ІІІ групи та має право офіційно перетинати державний кордон у пунктах пропуску, а тому у ного не було підстав перетинати кордон поза межами пункту пропуску.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав клопотання й апеляційну скаргу та просив їх задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд дійшов наступних висновків. 
Як вбачається з матеріалів справи судовий розгляд здійснений за відсутності ОСОБА_1 , доказів про належне сповіщення щодо часу та місця судового розгляду у справі, як і доказів отримання ним копії оскаржуваної постанови, матеріали справи не містять.
Враховуючи дані обставини, строк на апеляційне оскарження постанови судді необхідно поновити, як такий, що пропущений із поважних причин.
Згідно з ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримано не було.
За ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Приймаючи рішення, районний суд залишив поза увагою те, що із протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи не вбачається, якими саме діями ОСОБА_1 вчинив незаконну спробу перетину державного кордону.
Як вбачається з оскаржуваної постанови суду, як на докази вчинення правопорушення, суд першої інстанції зіслався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 347882 від 08.12.2025 року (а.с.1), рапорт інспектора прикордонної служби 1-ї категорії ВМО ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) молодшого сержанта ОСОБА_2 (а.с.5), однак, на думку апеляційного суду, вказані докази є недостатніми для обґрунтування вини  ОСОБА_1 . 
Так, вказаний протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретного опису дій ОСОБА_1 , які б свідчили саме про спробу незаконного перетину державного кордону України. У ньому лише загально зазначено про порушення ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України», однак не конкретизовано, які саме вимоги цих норм були порушені, а також не наведено, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , що свідчили б про його намір перетнути державний кордон поза пунктом пропуску.
Отже, цей протокол сам по собі не може бути достатнім та належним доказом вини ОСОБА_1 . 
Що стосується рапорту інспектора прикордонної служби від 08.12.2025 року (а.с.5), то він також не може бути покладений в основу висновку про винуватість ОСОБА_1 , оскільки викладені в ньому відомості не підтверджені іншими об`єктивними доказами та лише відображають позицію особи, яка його склала.
Крім того, у вказаному рапорті зазначено прізвище - ОСОБА_3 , тоді як до адміністративної відповідальності притягується - ОСОБА_1 . Вказана розбіжність у прізвищі особи викликає сумнів у належності цього доказу саме щодо ОСОБА_1 , а тому такий рапорт не може бути покладений в основу висновку про його винуватість.
Не може бути належним доказом у справі схема місцевості з прив`язкою до місця вчинення правопорушення (а.с.4), оскільки з її змісту неможливо встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, схема не містить чіткої прив`язки до місцевості, даних про точне місце виявлення ОСОБА_1 , напрямок його руху, відстань до державного кордону, маршрут пересування чи будь-які інші відомості, які б свідчили про вчинення ним дій, спрямованих на незаконний перетин державного кордону України.
Крім того, матеріали справи не містять протоколу особистого огляду, який би підтверджував вилучення у ОСОБА_1 речей чи документів, що могли б свідчити про його намір незаконно перетнути державний кордон України. Суду також не надано фото- чи відеофіксації події, пояснень свідків, даних про маршрут і напрямок руху ОСОБА_1 або інших об`єктивних доказів, які б підтверджували вчинення ним дій, спрямованих на незаконний перетин державного кордону.
При цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи (а.с.49) та проживає у селищі Путила Вижницького району Чернівецької області, тобто у прикордонному регіоні. Тому сам факт його перебування поблизу державного кордону, без належного з`ясування причин такого перебування та без встановлення конкретних дій, спрямованих на незаконний перетин державного кордону, не може автоматично розцінюватися як спроба незаконного перетину кордону.
За таких обставин апеляційний суд уважає, що достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, матеріали справи не містять, а тому суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного цього правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Як передбачено п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, апеляційний суд доходить висновку, що постанову районного суду слід скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 247, 251, 289, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Путильського районного суду Чернівецької області від 06.03.2026 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Путильського районного суду Чернівецької області від 06.03.2026 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького
апеляційного суду    В.П. Потоцький