ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 року м.Дніпро Справа № 908/3234/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження 
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу 
Фізичної особи-підприємця Бондаренка Олексія Анатолійовича 
на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2025р.
(суддя Давиденко І.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення підписано 07.04.2025р.)
у справі 
за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк", м. Київ
до відповідача1: Фізичної особи-підприємця Бондаренка Олексія Анатолійовича, м.Мелітополь
до відповідача 2: ОСОБА_1 , м.Мелітополь
про стягнення 199 071,37 грн.

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом про солідарне стягнення з Відповідача 1: Фізичної особи-підприємця Бондаренка Олексія Анатолійовича та Відповідача 2: ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №76/2022 від 17.02.2022 у розмірі 199 071,37 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем 1 умов Договору про надання кредиту № 76/2022 від 17.02.2022 у частині сплати платежів та відсотків, та порушенням Відповідачем 2 умов Договору поруки № 145 від 17.02.2022, а також Договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/560 від 03.12.2021 .

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.03.2025 позов задоволено. Стягнуто солідарно з Фізичної особи-підприємця Бондаренка Олексія Анатолійовича та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" прострочену заборгованість перед державою за Кредитним договором № 76/2022 від 17.02.2022, у розмірі 199 071,37 грн.. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Бондаренка Олексія Анатолійовича на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" 1514 грн витрат зі сплати судового збору. Стягнуто з Бондаренка Артема Олексійовича на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" 1514 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням, Фізична особа-підприємець Бондаренко Олексій Анатолійович звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2025 у справі № 908/3234/24 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник послався на те, що Позивач звернувся з регресними вимогами до боржника та Поручителя про стягнення з них 199 071,38 грн заборгованості перед державою, між тим, у даній справі жодного договору між боржником (Відповідачем-1) та Гарантом (державою Україна в особі Міністерства фінансів) укладено не було, Відповідач не погоджував передачу права на зворотну вимогу (регрес) від Гаранта кредитору (АТ "Ощадбанк"). 
За доводами скарги, чинним законодавством та умовами укладених у цій справі договорів передбачено обов`язок АТ "Ощадбанк" застосувати інструменти врегулювання заборгованості на свою користь, і з отриманої суми погасити заборгованість перед державою, а не стягувати у порядку регресу з боржників суму коштів на користь держави. Відтак, АТ "Ощадбанк" мав заявити позов про стягнення з Відповідача суми боргу за кредитом у розмірі 400 000 грн., після отримання яких, 199 071,38 грн мав повернути державі, і не мав права заявляти до Відповідача, як боржника за гарантійним зобов`язанням, пряму регресну вимогу державі як Гаранту, суму отриманих банком коштів. Суд стягнув на користь Позивача із Відповідачів прострочену заборгованість перед державою, попри те, що Відповідачем, як боржником, не було погоджено переходу права вимоги від гаранта до Ощадбанку, як цього вимагає ч.1 ст. 569 ЦК України, і таким правом останній не наділений на рівні закону
Апелянт вказує, що суд першої інстанції не перевірив, чи охоплює забезпечувальне зобов`язання Поручителя зобов`язань Відповідача із задоволення регресних вимог Гаранта (держави) у вигляді компенсації коштів, сплачених банку-кредитору у межах гарантії (іншого забезпечувального зобов`язання), а відтак передчасно дійшов до висновку про можливість солідарного стягнення коштів з обох Відповідачів.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Позивач зазначає, що в апеляційній скарзі обставини укладення Кредитного договору, Додаткового договору до кредитного договору, Договору поруки, а також обставини щодо отримання Позичальником кредитних коштів, не виконання Позичальником/Фінансовим поручителем зобов`язань за договорами, отримання Банком від Гаранта відповідного відшкодування, під сумнів не ставляться.
Позивач зауважує, що до Договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110/05/560 від 03.12.2021 укладено ряд договорів про внесення змін, зокрема Договори: №13110-05/560-1 від 23.03.2022, №13110-05/560-2 від 05.04.2022, №13110-05/560-3 від 03.05.2022, №13110-05/560-4 від 13.09.2022, №13110-05/560-5 від 31.03.2023 та №13110-05/560-6 від 28.05.2024. При цьому зобов`язання банку-кредитора здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої Гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються Позивачу (з обмеженнями встановленими відповідними пунктами) залишився незмінним, зокрема дане зобов`язання встановлено пунктом 36 Договору №13110-05/560-6 від 28.05.2024 про внесення змін до Договору про надання державної гарантії на портфельній основі.
Доводи скарги про те, що Позивач не має права солідарно стягувати заборгованість по гарантії з Відповідача 2, на думку Банку, не відповідає дійсності, оскільки у силу приписів статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У цій справі заявлені позовні вимоги до кожного з Відповідачів щодо стягнення заборгованості за одним кредитним договором солідарно з позичальника та поручителя. Поручитель несе відповідальність на всю суму наявної заборгованості, тобто в тому ж розмірі що і позичальник.
Отже, з огляду на викладене, Позивач вважає, що у результаті здійснення Гарантом виплати суми за гарантією, в обліку Банку відображено виникнення простроченої заборгованості Позичальника перед державою за кредитом, залученим під державну гарантію на портфельній основі на суму здійсненої Гарантом виплати за гарантією, а до держави (у розмірі частини обов`язку, що була виконана Гарантом) перейшли права кредитора та остання, як Гарант, має право зворотної вимоги (регресу) щодо повернення сплаченої суми, при цьому своє право зворотної вимоги (регресу) щодо повернення сплаченої за гарантією суми Гарант реалізував шляхом наділення Банку повноваженнями на стягнення простроченої заборгованості перед державою та перед Банком за кредитом, залученим під державну гарантію на портфельній основі, з подальшим її розподілом між Гарантом та Банком пропорційно ставці гарантії. У свою чергу, Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання у повному обсязі зобов`язання, яке виникає з Кредитного договору та всіх додаткових договорів, угод, додатків, змін та доповнень до нього, які чинні як на момент укладення цього Договору поруки, так і за тими, що можуть бути укладені після його (Договору поруки) укладення.
Одночасно Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи з повідомленням/викликом сторін.
Відповідач -2 своїм процесуальним правом не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав.
Згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Чус О.В., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.05.2025р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №908/3234/24. 
Матеріали справи № 908/3234/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2025 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бондаренка Олексія Анатолійовича на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2025р. у справі №908/3234/24 залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 3 633,60 грн. та доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів на адресу Відповідача-2 у паперовій формі, листом з описом вкладення.
Від Скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги. 
Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ч.ч. 1, 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду 26.05.2025 відкрито апеляційне провадження у даній справі для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Щодо клопотання Позивача про розгляд справи з викликом сторін колегія суддів зазначає наступне.
Обґрунтовуючи клопотання Позивач послався на те, що вимоги стосуються стягнення заборгованості перед Державою, тому, зважаючи на предмет спору, значення справи для сторін, обсяг та характер доказів у справі, категорію та складність справи останню слід розглядати з викликом сторін. 
Згідно з ч.10 ст.270 Кодексу апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.252 Кодексу суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
У даному випадку, предметом позову є стягнення грошової суми, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Клопотання Позивача не містить достатніх доводів в обґрунтування розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін.
Крім того, учасники справи не позбавлені права подавати суду свої пояснення, викладені в письмовій формі.
У цьому зв`язку апеляційний суд не вбачає правових підстав для розгляду даної справи з викликом сторін. 
Тому у задоволенні клопотання Позивача про розгляд даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін слід відмовити.

7. Встановлені судом обставини справи

25.01.2022 Відповідач 1 звернувся до Позивача з заявою на отримання забезпечення кредитної операції державною гарантією на портфельній основі на підставі Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №723, зі змінами, в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитом, якою просив розглянути можливість отримати державну гарантію на суму 200 000, 00 грн, тобто 50% від розміру заборгованості 400000, 00 грн.
17.02.2022 між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (Банком), в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" та фізичною особою підприємцем Бондаренком Олексєм Анатолійовичем (Позичальником) укладений договір кредитної лінії №76/2022, за державною програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого, у тому числі мікропідприємства, та середнього підприємництва "Доступні кредити 5-7-9%", реалізація якої здійснюється на підставі "Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 р. №28, Договору про співробітництво та Договору про надання Гарантії.
Відповідно до п.2.1 Кредитного договору Банк зобов`язується надати на умовах цього Договору, а Позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього договору та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів в порядку та на умовах визначених цим договором.
Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.3, 3.8, 3.9, 3.11 Кредитного договору, сума та валюта максимального ліміту кредитування складає 400 000,00 грн. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 16.02.2025. Цільовим призначенням кредиту є поповнення оборотного капіталу. Кредитним договором встановлено графік збільшення/зменшення Діючого ліміту кредитування, а саме: 
до 15.09.2022 ліміт кредитування складає 400 000,00 грн, 
з 16.09.2022 до 15.10.2022 ліміт кредитування складає 333 333,00 грн, 
з 16.10.2022 до 15.11.2022 ліміт кредитування складає 266 666,00грн, 
з 16.11.2022 до 15.12.2022 ліміт кредитування складає 199 999,00грн, 
з 16.12.2022 до 15.01.2023 ліміт кредитування складає 133 332грн,
з 16.01.2023 до 15.02.2023 ліміт кредитування складає 66 665,00 грн, 
з 16.02.2023 до 16.02.2023 ліміт кредитування складає 0,00грн, 
з 17.02.2023 до 15.09.2023 ліміт кредитування складає 400 00,00 грн, 
з 16.09.2023 до 15.10.2023 ліміт кредитування складає 333 333,00 грн, 
з 16.10.2023 до 15.11.2023 ліміт кредитування складає 266 666,00грн, 
з 16.11.2023 до 15.12.2023 ліміт кредитування складає 199 999,00грн,
з 16.12.2023 до 15.01.2024 ліміт кредитування складає 133 332,00грн,
з 16.01.2024 до 15.02.2024 ліміт кредитування складає 66 665,00грн, 
з 16.02.2024 до 16.02.2024 ліміт кредитування складає 0,00грн, 
з 16.02.2024 до 16.02.2024 ліміт кредитування складає 0,00грн, 
з 17.02.2024 по 15.09.2024 ліміт кредитування складає 400 000,00 грн, 
з 16.09.2024 до 15.10.2024 ліміт кредитування складає 333 333,00 грн, 
з 16.10.2024 до 15.11.2024 ліміт кредитування складає 266 666.00грн, 
з 16.11.2024 до 15.12.2024 ліміт кредитування складає 199 999,00грн,
з 16.12.2024 до 15.01.2025 ліміт кредитування складає 133 332,00грн, 
з 16.01.2025 до 16.02.2025 ліміт кредитування складає 66 665,00грн. 
Кредит надається траншами в порядку та на умовах передбачених цим Договором, з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на поточний рахунок позичальника (UА043226690000026002501826535 п.п. 20 п. 1.1 Кредитного договору).
На підставі заяви Відповідача 1 від 07.02.2022 про відкриття поточного рахунку та Договору банківського обслуговування № 682653511220207114935 від 07.02.2022, що укладений між Позивачем та Відповідачем 1 відкрито поточний рахунок.
З метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами кредитного договору, Позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення Основної суми боргу у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період.
У разі якщо Діючий ліміт кредитування буде вичерпано, Позичальник має право отримати наступний транш у межах Діючого ліміту кредитування лише за умови погашення Основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим Договором.
Також Позичальник зобов`язується здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий Банківський день (пп. 3.11.1 Кредитного договору).
Пунктами 3.5 - 3.6 Договору встановлено порядок розрахунку розміру процентів за користування кредитом.
Розмір базової процентної ставки на момент укладення Договору становить 14,63% процентів річних (п.п. 3.5.2 Договору).
При цьому сторони дійшли згоди, що максимальна процентна ставка за користування кредитними коштами не може перевищувати 30% річних (абз. 3 п.п. 3.5.3 Договору).
Порядок сплати процентів визначений п. 3.16 Договору.
Пунктом 3.19 Кредитного договору, серед іншого встановлено, що виконання зобов`язань за цим договором (в тому числі погашення простроченої заборгованості) проводиться з використанням рахунку № НОМЕР_1 .
Пунктом 3.20 кредитного договору визначено послідовність (черговість) погашення заборгованості.
Крім того, 17.02.2022 між Банком та Відповідачем 1 укладено Додатковий договір № 1 до договору кредитної лінії.
Відповідно до Розділу 2 Додаткового договору, сторони приймаючи до уваги юридичний факт ініціювання Позичальником отримання забезпечення за Кредитом у вигляді Гарантії та з метою належного врегулювання взаємних правовідносин, які були породжені зазначеним юридичним фактом, дійшли згоди доповнити умови Кредитного договору наступним, (п. 2.1),
Позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання Гарантії з якими він повністю погоджується та вважає їх прийнятими для себе. Позичальник визнає та підтверджує, що у разі виконання Гарантом гарантійних зобов`язань перед Банком шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету у Позичальника з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від Позичальника погашення заборгованості у способи та згідно процедур, встановлених порядком та Договором про надання Гарантії (п. 2.2 «Додаткові запевнення і гарантії Позичальника).
Кредит ФОП Бондаренка О.А. був включений АТ "Ощадбанк" до портфелю кредитного зобов`язання, за якими частково забезпечені гарантією, зі ставкою індивідуальної гарантії в розмірі 50% від суми кредиту.
З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором, між АТ "Ощадбанк" (Позивачем), ФОП Бондаренком О.А. (Відповідачем-1) та ОСОБА_1 (Поручителем - Відповідачем 2) був укладений договір поруки №145 від 17.02.2022, відповідно до п.2.1 якого Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі Зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору. Під «Зобов`язанням» в договорі поруки розуміється Зобов`язання Боржника (ФОП ОСОБА_2 (в повному обсязі або окремій його частині), що випливають з Кредитного договору (кредитний договір № 76/2022 від 17.02.2022), (п. 2. та п. 13 п.п. 1.1 розділу 1 Договору поруки).
Пунктом 2.2 Договору поруки встановлено, що Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник в порядку, визначеному кредитним договором, у т.ч., але не виключно у разі повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитом та/або повернення частини кредиту.
У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до боржника і Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а Поручитель та боржник з моменту порушення боржником зобов`язання відповідають перед кредитором як солідарні боржники (пп. 3.2.2 Договору поруки).
Підпунктом 3.2.3 Договору поруки встановлено, що кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний вибір як від боржника і поручителя спільно, так і з будь-кого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково.
Порука на підставі цього договору діє незалежно від інших способів виконання зобов`язання боржника перед кредитором за кредитним договором (пп. 3.2.6 Договору поруки).
З метою реалізації відповідно до умов цього договору права вимоги до Поручителя кредитор має право, але не зобов`язаний, пред`явити (направити) Поручителю вимогу (п.п. 3.2.4 Договору поруки). 
У випадку направлення кредитором Поручителю, Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 календарних днів з дати направлення вимоги кредитором та в обсязі, зазначеному у вимозі. Якщо кредитор скористався своїм правом та направив Поручителю вимогу, остання є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем зобов`язання в розмірі, визначеному кредитором у вимозі. Єдиною підставою для визначення кредитором у вимозі розміру зобов`язання, що підлягає виконанню Поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою кредитора для визначення грошових зобов`язань боржника перед кредитором за кредитним договором (підпункти 3.2.7 - 3.2.8 Договору поруки).
Відповідно до п.п.3.3.5 Договору поруки виконання зобов`язання здійснюється Поручителем шляхом переказу грошових коштів на рахунок кредитора, визначений кредитним договором для погашення заборгованості або у вимозі, направленої кредитором відповідно до умов цього договору.
Підпунктами 10.1.1, 10.1.2, 10.3.1 Договору поруки врегульовано наступне: до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 10 років; дія поруки за цим договором для цілей застосування ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України становить 10 років з моменту підписання цього договору сторонами.
18.02.2022 на виконання умов п.п. 1.1, 2.1 Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 400 000,00грн шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_2 , відкритий в Банку для отримання кредитних коштів.
Позичальником порушено умови Кредитного договору, строки погашення суми кредиту та сплати процентів не дотримано, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість.
Банк листами від 02.01.2023 та 26.04.2023 звертався до Боржника та поручителя з вимогою про погашення заборгованості за Кредитним договором № 76/2022 від 17.02.2022. Вимоги Банку не були виконані.
09.08.2023 Банк направив Відповідачу 1 вимогу про відкликання кредиту, якою просив у 25-денний строк погасити заборгованість перед Банком за Кредитним договором в загальному розмірі 446950,66 грн.
У зв`язку із настанням гарантійного випадку, а саме - Позичальник у строк до 16.09.2022 згідно з графіком не здійснив платіж за основним боргом, та в подальшому не сплатив всі наступні платежі згідно з графіком, АТ "Ощадбанк" направив Гаранту вимогу №70/4-01/1096 від 05.10.2023 про сплату за гарантією суми у розмірі 199 071,38 грн.
За результатами розгляду зазначеної вимоги 06.11.2023 Гарант перерахував Банку суму у розмірі 199 071,38 грн для відшкодування за кредитною операцією, які Банк спрямував у рахунок часткового погашення заборгованості ФОП Бондаренко О.А. (відповідача-1) за основним боргом.
Банк 04.11.2024 направив на адреси позичальника та поручителя повідомлення про перехід прав кредитора, в яких банк повідомив про звернення до гаранта (держави) з вимогою про отримання відшкодування за гарантією, за результатами розгляду якої 06.11.2023 гарант перерахував банку гарантійну суму в розмірі 199071,38грн., у зв`язку із чим у Відповідача-1 з 06.11.2023 виникла прострочена заборгованість перед державою на вказану суму, а до держави перейшли права кредитора за договором кредитної лінії 76/2022 від 17.02.2022 у розмірі частини обов`язку, що була виконана гарантом. Також у повідомленні банк інформує, що загальна заборгованість за кредитним договором станом на 01.11.2024 становить 514255,25грн. (у тому числі прострочена заборгованість перед державою (бюджетом) у сумі 199071,38грн.).
04.11.2024 банк направив на адресу поручителя вимогу про виконання зобов`язання, забезпеченого порукою, у якій вимагав від нього у 10-денний строк з дати направлення цієї вимоги виконати порушене зобов`язання Відповідача-1за договором кредитної лінії у повному обсязі та сплатити загальну заборгованість за цим договором, яка станом на 01.11.2024 становить 514255,25грн. (у тому числі прострочена заборгованість перед державою (бюджетом) у сумі 199071,38грн.).
Невиконання Відповідачами зобов`язань за Кредитним договором та Договором поруки стало підставою звернення Позивача до суду з позовом про стягнення з Відповідачів у солідарному порядку 199 071,38 грн заборгованості перед державою, яка виникла 06.11.2023 внаслідок сплати Гарантом суми за гарантією. 
За результатами розгляду позову місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення, яке обґрунтовано тим, що: матеріалами справи підтверджується виконання Позивачем у повному обсязі зобов`язань за Договором, а саме: надання Відповідачу 1 кредитних коштів у розмірі 400 000 грн.. Укладений на забезпечення виконання зобов`язань Боржника (Відповідача 1) за Кредитним договором Договір поруки №145 від 17.02.2022 передбачає безумовну, безвідкличну та безоплатну солідарну відповідальність поручителя ОСОБА_1 перед Банком, що випливають з Кредитного договору № 76/2022 від 17.02.2022 (п. 2. та п. 13 п.п. 1.1 розділу 1 Договору поруки). Відповідач 1 свої зобов`язання за Додатковим договором не виконав та припинив здійснювати щомісячні платежі, а Відповідач 2 не виконав свої зобов`язання за Договором поруки, в зв`язку з чим заборгованість за тілом кредиту складає 398 142,75 грн.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ст.ст. 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст.610 Цивільного кодексу України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його усток, встановлений договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. 
Згідно ч.1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем у повному обсязі зобов`язань за Кредитним договором, а саме: надання відповідачу 1 кредитних коштів у розмірі 400 000 грн.
Укладений на забезпечення виконання зобов`язань боржника (відповідача 1) за Кредитним договором Договір поруки № 145 від 17.02.2022 передбачає безумовну, безвідкличну та безоплатну солідарну відповідальність поручителя ОСОБА_1 перед Банком, що випливають з Кредитного договору № 76/2022 від 17.02.2022 (п. 2. та п. 13 п.п. 1.1 розділу 1 Договору поруки).
Згідно з ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як свідчать матеріали справи, Відповідачі 1, 2 свої зобов`язання за договорами у повному обсязі не виконали, докази зворотного у справі відсутні.
Крім того, у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії (ст. 563 ЦК України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 723 "Деякі питання надання державних гарантій на портфельній основі» затверджено Порядок надання державних гарантій на портфельній основі та Типовий договір про надання державної гарантії на портфельній основі.
Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами, 03.12.2021 між Міністром фінансів України Марченко С.М., який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України, на підставі Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 375 (далі - гарант) та АТ "Ощадбанк" (далі – банк-кредитор) укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі № 13110 05/560 від 03.12.2021.
Згідно з пунктом 11 договору гарантії ставка гарантії на портфельній основі в будь який момент не може перевищувати 50 відсотків. 
Пункт 12 договору гарантії встановлює, що у разі настання гарантійного випадку Гарант зобов`язаний сплатити на користь банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогами розділу «Сплата за гарантією» цього договору. 
У пункті 31 договору гарантії визначено, що у разі настання гарантійного випадку банк-кредитор надсилає Гаранту вимогу, а Агенту (АТ «Укрексімбанк»)- копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати Гарантом, та підтверджувальними документами. 
Відповідно до пункту 35 договору гарантії Гарант на підставі вимог, отриманих від банку-кредитора, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогою. 
Матеріалами справи підтверджується, що за результатами розгляду вимоги АТ "Ощадбанк", 06.11.2023 Гарант перерахував Банку суму у розмірі 199 071,38 грн для відшкодування за кредитною операцією, які Банк спрямував у рахунок часткового погашення заборгованості ФОП Бондаренко О.А. за основним боргом.
Вищенаведене Скаржником не спростовано.
При цьому згідно з п.39 договору гарантії , з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) Гаранта до позичальника та на виконання статті 17 Бюджетного кодексу України та вимог, передбачених пунктами 38 і 40 цього договору, банк-кредитор, виступаючи на підставі Порядку та цього договору зобов`язується: 1) застосовувати інструменти врегулювання заборгованості за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, за таким проблемним кредитом. 2) здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої Гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (з обмеженнями встановленими даним пунктом), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами.
Викладене, у тому числі, спростовує доводи Скаржника про те, що до Позивача не перейшло від Гаранта право зворотної вимоги до Боржника.
Таким чином, з урахуванням положень наведених вище норм та фактичних обставин справи, враховуючи порушення позичальником (Відповідачем-1) умов Кредитного договору, а саме не дотримання ним строків погашення основної суми боргу, невиконання поручителем (Відповідачем-2) своїх зобов`язань за договором поруки, відсутність у матеріалах справи доказів, які б спростовували такі порушення, а також враховуючи надання кредитних коштів у сумі 199 071,37 грн під гарантії держави за додатковим договором № 1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про обґрунтованість вимог позивача про солідарне стягнення з відповідачів 1, 2 суми заборгованості перед державою за тілом кредиту у розмірі 199 071,37 грн.
Апеляційний господарський суд відхиляє доводи Скаржника про те, що Відповідач не погоджував передачу права на зворотну вимогу (регрес) від Гаранта кредитору (АТ "Ощадбанк"). Такі доводи ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм чинного законодавства України і у будь-якому випадку не спростовують наявність боргу у вказаній вище сумі. Слід зазначити, що наявність боргу у вказаній сумі фактично не заперечується апелянтом.
Як слушно зауважив Позивач, до держави як гаранта (у розмірі частини обов`язку, що була виконана гарантом) перейшли права кредитора, який має право зворотної вимоги (регресу) щодо повернення сплаченої суми. При цьому, своє право зворотної вимоги (регресу) щодо повернення сплаченої за гарантією суми гарант реалізував шляхом наділення Банку повноваженнями на стягнення простроченої заборгованості перед державою та перед Банком за кредитом, залученим під державну гарантію на портфельній основі, з подальшим її розподілом між Гарантом та Банком пропорційно ставці гарантії.
Інші доводи скаржника були розглянуті судом, між тим вони не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують вказаних вище висновків суду, які напряму випливають із матеріалів даної справи, обставин спору та норм чинного законодавства України.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст.236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін. 

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бондаренка Олексія Анатолійовича - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2025 у справі №908/3234/24 - залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України.

Повна постанова суддями Кощеєвим І.М. та Чус О.В. підписана 17.03.2026р., суддею Дарміним М.О., у зв`язку з перебуванням у відпустці, ______________.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В.Чус

Суддя М.О. Дармін