Справа № 201/1857/26
Провадження № 2/201/2704/2026

РІШЕННЯ
Іменем України
09 квітня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Наумової О.С., 
за участю секретаря судового засідання Лучковської Я.Д.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – ОСОБА_2 ,
третьої особи – ОСОБА_3 ,
дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради (третя особа – ОСОБА_3 ) про визнання батьківства, 

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина
Короткий зміст позовної заяви

Позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_5 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2013 року за адресою реєстрації позивача у будинку його родичів. Від їх стосунків народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька в актовому записі про народження дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України як « ОСОБА_6 ».
Проведений ДНК-аналіз на батьківство встановив, що ОСОБА_1 з ймовірністю 99,99 % є біологічним батьком ОСОБА_4 , що у сукупності з іншими доказами підтверджує факт батьківства ОСОБА_1 щодо малолітньої ОСОБА_4 .
Мати дитини ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наказом від 01.01.2026 № 001 оформлено тимчасове влаштування ОСОБА_4 у сім`ю матері позивача ОСОБА_3 .
Позивач від народження виховує і утримує малолітню ОСОБА_4 , між ними склалися теплі родинні відносини, як притаманні батькові і доньці. ОСОБА_1 забезпечує дитині необхідний рівень виховання та утримання, піклується про її розвиток, навчання, здоров`я. У школі, де навчається ОСОБА_7 , позивача знають як її батька, який відвідує батьківські збори, цікавиться її навчанням, поведінкою у школі, підтримує контакт з класним керівником щодо її навчання тощо.
Проте їх родинні відносини не оформлені документально, а у зв`язку зі смертю матері малолітня ОСОБА_4 залишилась юридично без батьківського піклування, що зумовило звернення до суду з позовною заявою про визнання батьківства, оскільки запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Предмет позову

Визнати ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , батьком дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася у громадянки України ОСОБА_5 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, а саме: змінити прізвище дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » зазначити в графі «відомості про батька» « ОСОБА_1 », громадянин України ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Заяви учасників процесу по суті справи.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався

Рух справи.

Ухвалою судді від 16.02.2026 позовна заява залишена без руху (а.с. 30).
Ухвалою судді від 02.03.2026 відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 44).
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача – ОСОБА_2  у судовому засіданні визнала позовні вимоги повністю, проти їх задоволення не заперечувала.
Третя особа – ОСОБА_3  у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила задовольнити.
Дитина ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 це її тато, ОСОБА_3 – її бабуся, вона хоче щоб ОСОБА_1 був записаний її татом, бо він і є її татом. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_5 дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі.
У свідоцтві серія НОМЕР_3 від 13.01.2015, актовий запис № 20 від 13.01.2015 відомості про батька в актовому записі про народження дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України як « ОСОБА_6 », тобто за прізвищем матері (а.с. 10).
Як видно із аналізу ДНК на батьківство ОСОБА_1 з ймовірністю 99,99 % є біологічним батьком ОСОБА_4 (а.с. 14).
Мати дитини ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).
Наказом від 01.01.2026 № 001 оформлено тимчасове влаштування ОСОБА_4 у сім`ю матері позивача ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивача, проживає разом із позивачем (а.с. 12).
Позивач вказує, що з народження виховує і утримує малолітню ОСОБА_4 , між ними склалися теплі родинні відносини, як притаманні батькові і доньці. ОСОБА_1 забезпечує дитині необхідний рівень виховання та утримання, піклується про її розвиток, навчання, здоров`я. У школі, де навчається ОСОБА_7 , позивача знають як її батька, який відвідує батьківські збори, цікавиться її навчанням, поведінкою у школі, підтримує контакт з класним керівником щодо її навчання тощо.
Як видно із характеристики з місця проживання від 05.12.2025, характеристика надається на сім`ю, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з 2022 року. Склад сім`ї: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (чоловік), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дружина), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (донька). Батько працює будівельником, мати працює в КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР, ОСОБА_7 навчається у 5Б Дніпровської гімназії № 49 ДМР, сім`я проживає в орендованому приватному будинку. У будинку поряд проживає мати чоловіка, бабуся - ОСОБА_3 , з якою сім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримує близькі родинні відносини, вони тісно спілкуються, разом проводять свята, бабуся доглядає доньку у час, коли батьки працюють. У сім`ї панує атмосфера взаєморозуміння, і любові, доброзичливі стосунки. Батько і мати зарекомендували себе як відповідальні, працьовиті, доброзичливі люди, кожного ранку ходять на роботу разом, працюють по домогосподарству разом. Батьки приділяють багато уваги вихованню доньки. Сім`я підтримує належний порядок у житлі, має необхідні побутові умови. Дитина виховуються в повазі до старших, відвідує школу, батьки цікавляться її навчанням. Сім`я доброзичлива, ввічлива, підтримує добрі стосунки з сусідами. Активно бере участь у спільних громадських заходах. Сім`я жодного разу не була помічена у конфліктах, порушенні громадського порядку тощо. Загалом, сім`я ОСОБА_11 і ОСОБА_10 - це позитивні та добрі люди, які завжди готові прийти на допомогу (а.с. 15).
Відповідно до характеристики Гімназії № 49 Дніпровської міської ради на дитину ОСОБА_4 , вона здобує освіту 5-Б класу Гімназії № 49 ДМР. Дитина навчається в гімназії з першого класу. До навчання ставиться відповідально, має бажання вчитися. ОСОБА_12 відвідує регулярно, пропускає уроки тільки по поважній причині. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Вміє самостійно працювати з книгою, заучувати матеріал, контролювати себе. Має здібності до вивчення предметів гуманітарного циклу. На уроках завжди уважна, виконує домашнє завдання, допомагає однокласникам. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно . Дотримується режиму дня, реагує на похвалу чи осуд вчителя. ОСОБА_13 , весела, товариська, дисциплінована, самостійна. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. ОСОБА_14 проживає з бабусею та татом. Бабуся та тато приділяють належну увагу навчанню та вихованню дитини, беруть участь у шкільному та особистому житті дитини, спілкуються з вчителями, класним керівником учениці. Хвилюються за її навчання та виховання. Приймають участь у загальношкільних та класних батьківських зборах. Стосунки в родині приязні. Фізичного та психологічного насилля до дітей в сім’ ї не виявлено (а.с. 16).

2. Мотивувальна частина
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене.
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15.
Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Згідно із п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Окрім того, представник відповідача у підготовчому засіданні повністю визнав позовні вимоги позивача.
Згідно із ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
З урахуванням приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України, з огляду на те, що відповідач визнав позов, судом не встановлено, що такі дії не суперечать інтересам особи, яку він представляє, суд ухвалює рішення про задоволення позову. 
З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання батьківства 
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.
В третьому абзаці п. 13 вказаної постанови Пленум Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з п.2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до п.2.16.4 Розділу II зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 76-81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради (третя особа – ОСОБА_3 ) про визнання батьківства – задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася у громадянки України ОСОБА_5 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, а саме, змінити прізвище дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », зазначити в графі «відомості про батька» « ОСОБА_1 , громадянин України».

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений  09 квітня 2026 року.

Суддя Наумова О.С.