ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року	м. Львів	Справа № 914/2276/25	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді (судді-доповідача) Прядко О.В.,
суддів: Кравчук Н.М., Рима Т.Я.,
секретар судового засідання Слободянюк В.С.,
за участю представника позивача Кубай Ю.Г.,
представник відповідача не прибув,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської міської ради від 28.01.2026 (вх. № 01-05/257/26 від 28.01.2026)
на рішення Господарського суду Львівської області від 17.12.2025 (повне рішення складено 06.01.2026, суддя Никон О.З.) 
у справі № 914/2276/25
за позовом Львівської міської ради 
до Приватного підприємства "Озерна алея"
про визнання укладеним договору,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.
У липні 2025 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівської міської ради до Приватного підприємства "Озерна алея" (далі – ПП "Озерна алея") про визнання укладеним з моменту винесення рішення судом договору про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого у Львівській міській раді від 28.04.2017 №Ф-3003 та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1249402946101, номер запису про інше речове право 20435426), у редакції, викладеній у прохальній частині цієї позовної заяви, а також стягнення 966266,96 грн боргу з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 4610136900:07:005:0028, 67007,17 пені, 84308,83 грн інфляційних втрат та 18357,25 грн 3% річних на загальну суму 1135940,21 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.07.2021 Львівська міська рада прийняла ухвалу № 3426 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель у межах та за межами населеного пункту м. Львів Львівської міської територіальної громади Львівської області", якою затверджено нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є підставою для внесення змін до договору оренди землі в частині розміру орендної плати. Решту пунктів договору позивач просив привести у відповідність до чинних нормативно-правових актів. 
Під час розгляду справи в суді першої інстанції 29.10.2025 позивач подав заяву про залишення позову без розгляду в частині вимоги про стягнення 1135940,21 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття. 
Ухвалою від 29.10.2025 у справі № 914/2276/25 Господарський суд Львівської області залишив без розгляду позовну заяву Львівської міської ради у справі № 914/2276/25 в частині вимоги про стягнення 1135940,21 грн на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України. Предметом спору залишилась вимога про визнання укладеним договору.
Рішенням від 17.12.2025 у справі № 914/2276/25 Господарський суд Львівської області у задоволенні позову відмовив.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна вимога про визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки не відповідає критеріям належного та ефективного способу захисту прав, що слугує підставою для відмови у позові.
Проаналізувавши висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22, взявши до уваги, що обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом, а отже у разі її зміни змінюється також і розмір орендної плати, місцевий господарський суд встановив відсутність правових підстав для внесення змін у спірний договір як в частині розміру орендної плати, так і в частині необхідності доповнення типового договору посиланням на ухвалу міської ради від 06.07.2023 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель у межах та за межами населеного пункту м. Львів Львівської міської територіальної громади Львівської області". Цими ж доводами спростовано необхідність внесення змін у п.п. 5, 9, 10, 13 договору.
Суд першої інстанції не встановив, а позивач не навів жодних приписів законодавства, які зобов`язували б вносити запропоновані ним зміни в попередньо укладені на підставі типових договорів договори. Приведення таких договорів у відповідність до чинних нормативно-правових актів, у тому числі і ухвал міської ради та нового класифікатора, які прийняті після укладення договору, за відсутності законодавчої вимоги про необхідність внесення змін, не може слугувати підставою для укладення договорів про внесення змін до них.
Суд також зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 890 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" прийнята після укладення сторонами договору та не містить вимог приведення у відповідність до нових вимог типового договору договорів, укладених раніше. Тому місцевий господарський суд вважає, що відсутні підстави зміни договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін за змістом ст.ст. 651, 652 ЦК України, оскільки не доведено наявності істотного порушення договору другою стороною; не доведено, що цей випадок не передбачений умовами договору, законом; не доведено також наявності істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Позивач не довів, яке ж його право порушене і яким чином таке буде поновлено у разі внесення змін у договір у запропонованій ним редакції.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.
Львівська міська рада, не погодившись із рішенням Господарського суду Львівської області від 17.12.2025 у справі № 914/2276/25, подала до Західного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС апеляційну скаргу від 28.01.2026, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти апеляційну скаргу до розгляду, на підставі п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України скасувати вищевказане рішення суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. 
Скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків через неповне з`ясування усіх обставин цієї справи, недослідження усіх наявних в матеріалах справи доказів та неправильне застосування норм Закону України "Про оренду землі", ПК України, Закону України "Про оцінку земель", ЦК України. 
Скаржник наполягає на тому, що зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності потребують внесення змін до п. 5 договору оренди землі, який стосується нормативної грошової оцінки, та п. 9 договору, який стосується орендної плати, що відповідає положенням ч. 2 ст. 632 ЦК України та умовам договору оренди.
Скаржник стверджує, що суд не дослідив та не надав належної оцінки розрахункам розміру орендної плати за користування спірною земельною ділянкою комунальної власності, здійсненим управлінням земельних ресурсів, а також листу управління адміністрування місцевих податків та залучення фінансів від 27.05.2025 № 4-2201-6176 щодо наявної заборгованості відповідача, що у свою чергу призвело до неможливості встановлення обставин істотного порушення відповідачем умов договору оренди в частині належного та своєчасного внесення орендної плати, а також до помилкового висновку про відсутність підстав для зміни договору за рішенням суду.
Скаржник зазначає, що у 2024 році відповідач щомісячно повинен був вносити оренду плату у розмірі 92650,30 грн, а у 2025 році - у розмірі 103726,54 грн, однак продовжує сплачувати оренду без урахування нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, внаслідок чого порушуються інтереси територіальної громади м. Львова, міський бюджет м. Львова з 01.01.2024 систематично не доотримує кошти з орендної плати за землю, які мав би отримувати. 
За доводами скаржника, зміни до інших умов договору оренди землі, зокрема п.п. 1, 10, 11, 13, 14, 16, спрямовані на усунення невідповідностей між умовами договору та чинним законодавством, не порушують прав та законних інтересів відповідача та є обов`язковими з огляду на імперативні норми податкового та земельного законодавства.

Рух справи, заяви, клопотання, процесуальні дії в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2026, апеляційну скаргу Львівської міської ради у справі № 914/2276/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Прядко О.В., суддів: Кравчук Н.М., Рима Т.Я.
Суддя-доповідач ухвалою від 03.02.2026 у справі № 914/2276/25 залишив апеляційну скаргу без руху та встановив скаржнику строк для усунення виявлених недоліків.
12.02.2026 на виконання вимог вказаної ухвали від представника Львівської міської ради надійшла заява про усунення недоліків від 12.02.2026 з додатками.
Враховуючи усунення скаржником недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, суд апеляційної інстанції ухвалою від 13.02.2026 поновив Львівській міській раді строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 17.12.2025 у справі № 914/2276/25 та зупинив дію вказаного рішення, відкрив апеляційне провадження та призначив розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні на 26.03.2026.
Матеріали справи № 914/2276/25 надійшли до суду апеляційної інстанції 19.02.2026.
Ухвалою від 26.03.2026 апеляційний суд відклав розгляд справи № 914/2276/25 на 08.04.2026 за клопотанням представника скаржника.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк, а також не реалізував право участі у засіданні суду апеляційної інстанції, про дату, час та місце проведення якого був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т. 2, а.с. 38 на звороті).
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 263 ГПК України).
Враховуючи викладене і те, що матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги, явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу у справі №914/2276/25 за відсутності представника відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні 08.04.2026 підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.
08.04.2026 проголошено вступну та резолютивну частини цієї постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
01.12.2016 Львівська міська рада прийняла ухвалу № 1341 "Про затвердження ПП "Озерна алея" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Володимира Великого, 2-а".
Ухвалою від 06.04.2017 № 1835 "Про внесення змін до ухвал міської ради щодо землекористування" міська рада вирішила внести зміни до ухвали міської ради від 01.12.2016 № 1341 "Про затвердження ПП "Озерна алея" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Володимира Великого, 2-а", а саме: у п. 1 вилучити слова" за функцією використання землі змішаного використання"; доповнити п. 2.1.1 після слів "договір оренди землі" словами "встановивши річну орендну плату за землю у розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки".
28.04.2017 Львівська міська рада (далі – орендодавець, позивач) та ПП "Озерна алея" (далі – орендар, відповідач) уклали договір оренди землі (далі також - договір, договір оренди землі), відповідно до п. 1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування спортивно-рекреаційного комплексу з офісно-торговими приміщеннями, житлом, підземним паркінгом та об`єктами громадського харчування з кадастровим № 4610136900:07:005:0028, яка розташована у м. Львові на вул.Володимира Великого, 2-а.
В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,3869 га (п. 2 договору).
Згідно з п. 5 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер 4610136900:07:005:0028) на дату укладання договору становить 2 637 381,23 грн.
Договір оренди укладено на 10 років до 01.12.2026 (п. 8 договору).
У п. 9 цього договору сторони договору погодили, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 316485,75 грн в рік, що становить 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та вноситься щомісячно рівними частинами, зокрема, для юридичних осіб до 30-го числа місяця, наступного за звітним.
Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації (п. 10 договору).
Згідно з п. 11 договору, орендна плата вноситься в такі строки: за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до п. 13 договору, розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної або комунальної власності; в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4610136900:07:005:0028 зареєстровано за територіальною громадою м. Львова, право оренди земельної ділянки зареєстроване за відповідачем зі строком дії до 01.12.2026.
06.07.2023 Львівська міська рада прийняла ухвалу № 3426 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель у межах та за межами населеного пункту м. Львів Львівської міської територіальної громади Львівської області", якою затверджено нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель у межах та за межами населеного пункту м. Львів Львівської міської територіальної громади Львівської області, яка вступила в дію з 01.01.2024.
Відповідно до зазначеної ухвали Львівської міської ради від 06.07.2023 № 3426, орендарі земельних ділянок повинні отримати у встановленому порядку витяги із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок та внести зміни до договорів оренди землі в частині розміру орендної плати у зв`язку із введенням в дію нової нормативної грошової оцінки земель.
Департамент природних ресурсів та будівництва Львівської міської ради звертався до відповідача з листом № 2403-вих-29610 від 28.02.2025, у якому пропонував підписати пакет документів про внесення змін до договору оренди землі щодо земельної ділянки площею 0,3869 га з кадастровим № 4610136900:07:005:0028 на вул. Володимира Великого, 2-а у м. Львові в частині плати за землю.
У проєкті договору запропоновано внести нижчевикладені зміни.
Пункт 1 договору оренди землі викласти у редакції: орендодавець на підставі Податкового кодексу України, Закону України "Про оренду землі", ухвал Львівської міської ради від 06.07.2023 № 3426 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель у межах та за межами населеного пункту м. Львів Львівської міської територіальної громади Львівської області", від 25.05.2017 № 1995 "Про затвердження Порядку укладення договорів оренди землі та нарахування орендної плати за землю у Львівській міській територіальній громаді" (зі змінами), від 01.12.2016 № 1341 "Про затвердження "ПП Озерна алея" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Володимира Великого, 2-а" та від 06.04.2017 № 1835 "Про внесення змін до ухвал міської ради щодо землекористування" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування спортивно-рекреаційного комплексу з офісно-торговими приміщеннями, житлом, підземним паркінгом та об`єктами громадського харчування (вид цільового призначення земельної ділянки 02.10 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури) з кадастровим номером 4610136900:07:005:0028, яка розташована у м. Львові на вул. Володимира Великого, 2-а.
Пункт 5 договору оренди землі викласти у редакції: нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання цього договору становить 10 372 654, 13 грн.
Пункт 9 договору оренди землі викласти у редакції: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 1 244 718,50 грн в рік, що становить 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вноситься щомісячно рівними частинами на розрахунковий рахунок № UA218999980334149812000013933, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Отримувач: ГУК Львів/Львівська тг/18010600, ЄДРПОУ 38008294, код класифікації доходів бюджету 18010600 для юридичних осіб до 30-го числа місяця, наступного за звітним.
Пункт 10 договору оренди землі викласти у редакції: обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється орендарем самостійно з урахування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, які застосовуються кумулятивно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель та не потребує внесення змін чи укладання додаткових угод до діючого договору оренди.
Пункт 11 договору оренди землі викласти у редакції: орендна плата вноситься у такі строки: за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. У платіжній інструкції чи іншому визначеному законодавством платіжному документі повинна міститись інформація про номер реєстрації договору оренди земельної ділянки у Львівській міській раді та строк, за який здійснюється платіж.
Пункт 13 договору оренди землі викласти у редакції: розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності; в інших випадках, передбачених законом.
Пункт 14 договору оренди землі викласти у редакції: у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: 
- у 10-ти денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;
- стягується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 % річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день відповідно до Податкового кодексу України.
Пункт 16 договору оренди землі викласти у редакції: вид цільового призначення земельної ділянки 02.10 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, категорія земельної ділянки згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України - землі житлової та громадської забудови.
У цій же редакції позивач просив суд визнати укладеним договір про внесення змін до договору оренди землі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції під час ухвалення постанови. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно з ч. 9 ст. 93 ЗК України, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
За змістом ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства (ч. ч. 1, 2 ст. 648 ЦК України).
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно з ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Частинами 1, 2 ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За змістом ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України).
Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (ч. 5 ст. 5 Закону України "Про оцінку земель").
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оцінку земель", підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
За змістом ст. 18 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".
Порядок затвердження технічної документації з оцінки земель визначений ст. 23 Закону України "Про оцінку земель", згідно з ч. ч. 1, 3, 4 якої технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру. Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до п. 271.2 ст. 271 ПК України.
Пунктом 271.2 ст. 271 ПК України встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
У п. 289.1 ст. 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Отже нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою. Зазначене імперативне регулювання унеможливлює встановлення нормативної грошової оцінки земельних ділянок договором, зокрема договором між органом місцевого самоврядування і орендарем.
Водночас обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом (ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель"). Отже у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати. Зазначене відповідає положенням ч. 2 ст. 632 ЦК України, відповідно до якої зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
З моменту початку застосування відповідно до п. 271.2 ст. 271 ПК України нового розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, якщо він визначений у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки.
Нормативне регулювання визначення розміру орендної плати за оренду земельних ділянок державної або комунальної власності відбувається за імперативно встановленою формулою множення нормативної грошової оцінки на коефіцієнт, який погоджується сторонами в договорі, але у законодавчо встановлених межах. Розмір нормативної грошової оцінки згідно з наведеними вище законодавчими нормами встановлюється відповідним органом місцевого самоврядування.
Орендодавець у випадку зміни розміру орендної плати у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної чи комунальної власності вправі вимагати від орендаря сплати орендної плати у зміненому розмірі, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом про стягнення спірної суми.
Належному способу захисту орендодавця у такому випадку відповідає позовна вимога про стягнення орендної плати, не сплаченої орендарем. Водночас несплачена орендна плата підлягає стягненню за весь період прострочення з моменту початку застосування відповідно до п. 271.2 ст. 271 ПК України рішення ради щодо зміни розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності. 
Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.02.2026 у справі № 908/2499/21.
У цих же постановах зазначено, що задоволення позовної вимоги про визнання укладеною спірної додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності, які пов`язані тільки зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не приведе до захисту прав чи інтересів позивача, оскільки судове рішення про визнання укладеною спірної додаткової угоди не матиме наслідком стягнення з відповідача орендної плати відповідно до зміненого розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Отже зазначена позовна вимога не відповідає критеріям належного та ефективного способу захисту прав.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, зокрема у постановах від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Аналізуючи наведені вище норми права та позицію Верховного Суду щодо їх застосування у співвідношенні з обставинами у даній справі, колегія суддів приходить до висновку, що у спірних правовідносинах відсутній обов`язок сторін вносити зміни до договору оренди землі як в частині нормативної грошової оцінки, так і в частині орендної плати шляхом укладення договору про внесення змін, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності виникає в орендаря з моменту початку застосування такої нормативної грошової оцінки.
Колегія суддів відхиляє аргументи скаржника щодо ненадання місцевим господарським судом належної оцінки розрахункам розміру орендної плати за спірну земельну ділянку комунальної власності, здійсненим управлінням земельних ресурсів, а також листу управління адміністрування місцевих податків та залучення фінансів від 27.05.2025 № 4-2201-6176 щодо наявної заборгованості відповідача, оскільки такі не спростовують наведених вище висновків, а внесення змін до договору оренди землі у редакції позивача не матиме наслідком стягнення з відповідача орендної плати відповідно до зміненого розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а отже і не призведе до захисту його прав та інтересів. 
Більше того, якщо договір змінюється в судовому порядку, зобов`язання змінюється з моменту набрання рішенням суду про зміну договору законної сили (ч. 3 ст. 653 ГПК України), але аж ніяк не з 01.01.2024, як розраховує позивач. Розмір заборгованості відповідача не входить до предмета доказування у цій справі.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна вимога про визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди землі комунальної власності у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки не відповідає критеріям належного та ефективного способу захисту прав, що слугує самостійною підставою для відмови у позові. 
Тими ж висновками, що обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом (абз. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку землі"), що відповідає положенням ч. 2 ст. 632 ЦК України, спростовується і необхідність доповнення договору посиланням на ухвалу Львівської міської ради від 06.07.2023 № 3426 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель у межах та за межами населеного пункту м. Львів Львівської міської територіальної громади Львівської області".
Щодо вимоги про внесення змін до інших умов договору у запропонованій позивачем редакції, то останній не довів порушення своїх прав та не обґрунтував, яким чином такі зміни сприятимуть їх поновленню.
Як встановив суд першої інстанції, на час укладення між сторонами у справі договору оренди землі від 28.04.2017 діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 "Про затвердження Типового договору оренди землі".
Позивач не обґрунтував та не зазначив жодних правових підстав, що передбачають обов`язок внесення запропонованих ним змін до інших умов такого договору чи приведення раніше укладених договорів оренди землі у відповідність до нових вимог, які застосовуються до типової форми договору оренди землі. 
Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення цього позову.
Викладені в апеляційній скарзі аргументи скаржника не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення у цій справі, оскільки не отримали підтвердження під час апеляційного провадження, спростовуються встановленими у справі фактичними обставинами та нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і дотримання норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги Львівської міської ради від 28.01.2026 та залишення її без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 17.12.2025 у справі № 914/2276/25 - без змін.

Розподіл судових витрат.
Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат, згідно з приписами ст. 129 ГПК України, не здійснюється. Отже витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Львівської міської ради від 28.01.2026 (вх. № 01-05/257/26 від 28.01.2026) залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 17.12.2025 у справі №914/2276/25 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 914/2276/25 повернути до Господарського суду Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 287-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 14.04.2026.

Головуючий суддя (суддя-доповідач) Прядко О.В.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя  Рим Т.Я.