Номер провадження 3/754/694/26
Справа №754/1722/26
ПОСТАНОВА 
Іменем України
06 березня 2026 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Тарасенко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи особою, яка раніше протягом року двічі піддавалась адміністративному стягненню за дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння та відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, 11 січня2026 року о 13 год. 25 хв. по вул. Братиславській, 50 у м. Києві, керував транспортним засобом - автомобілем марки «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.
Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Враховуючи викладене, судом визнано за можливе проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Частина 3 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Виходячи з наданих суду матеріалів справи, вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:
1/протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 563988 від 11 січня 2025 року, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; 
2/ направленням на огляд  ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння до КНП КМКЛ №10 «Соціотерапія» від 11 січня 2026 року;
3/ відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, згідно якого  ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога - відмовився; 
4/ даними, що містить довідка складена 14 січня 2026 року поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону №3 полку (з обслуговування правого берега) УПП у м.Києві ДПП Васечко Л. за результатами проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення;
5/ даними, що містять картки обліку адміністративних правопорушень вчинених  ОСОБА_1 ;
6/ постановою Деснянського районного суду м.Києва від 05 серпня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП (справа№754/9649/25), постановою Деснянського районного суду м.Києва від 24 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч. 3 ст.130 КУпАП (справа №754/15106/25).
Суд вважає, що у діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП, оскільки він будучи особою, яка раніше протягом року двічі піддавалась адміністративному стягненню за дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.
При накладенні адміністративного стягнення на  ОСОБА_1 , який раніше неодноразово піддавався адміністративним стягненням за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, вже позбавлений права керування транспортними засобами, продовжує вчиняти адміністративні правопорушення, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з  ОСОБА_1 судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Накласти на   ОСОБА_1  за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп., із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 10 (десять) років, з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн. 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять грн. шістдесят коп.).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя