Справа № 287/3004/23
провадження 2/287/91/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року       м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Нижника Г.П.,
за участю секретаря судового засідання Корнєйчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження уточнену позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Олевської міської рада Житомирської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Олевської міської рада Житомирської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначила, що вона з 2018 року проживала разом із матір`ю ОСОБА_2 в м. Коростень, здійснювала за нею догляд. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Поховання організовано нею за власний рахунок. Після смерті матери відкрилася спадщина, що включає житловий будинок у с. Замисловичі Коростенського району Житомирської області. У 2023 році вона звернулася до приватного нотаріуса Івчука С.С. для оформлення спадщини, однак отримала відмову, зокрема через те, що нею пропущено встановлений строк для прийняття спадщини, а також не пред`явлені докази про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, що є підставою для прийняття спадщин. З огляду на викладене, позивач обґрунтовує свої вимоги необхідністю встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що має юридичне значення для визнання спадщини прийнятою та подальшого оформлення спадкових прав.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до провадження судді Нижнику Г.П.
Ухвалою суду від 20.11.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 09.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити, з підстав, викладених у ньому.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з неявкою сторін у відповідності до приписів ст. 227 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 07.05.2021 Олевським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.5).
Позивач є донькою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.6).
09.03.1994 ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , в зв`язку з чим змінила своє прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 7).
23.01.2003 складено заповіт, згідно з яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповідає дочці ОСОБА_1 житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 8).
У довідці Замисловицького старостинського округу Олевської міської ради Житомирської області № 863 від 22.11.863 зазначено, що ОСОБА_2 дійсно до дня смерті проживала в дочки ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 (а.с.9).
Згідно копії виписки з господарської книги виданої Замисловицьким старостинським округом Олевської міської ради Житомирської області зазначено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 згідно запису №0255 погосподарської книги № 6 рахується за померлою ОСОБА_2 (а.с. 10).
Згідно до інформаційної довідки Комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 26.05.2023 № 379, реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 не була проведена (а.с. 15).
Згідно технічного паспорту, виготовленого КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 26.05.2023, вбачається, що він виготовлений на ОСОБА_1 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 11-14).
Відповідно до письмового повідомлення приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Івчука С.С. від 20.03.2023 за №89/01-16, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, у зв`язку із пропуском позивачем як спадкоємцем шестимісячного строку для подання такої заяви та у зв`язку із ненаданням інформації щодо фактичного прийняття нею спадщини в порядку, передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України (а.с. 18).
Також згідно роз`яснення приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Івчука С.С. від 20.03.2023 за №89/01-16, встановлено, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , не заводилась.
На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.
Відповідно до статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
За змістом статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Статтею 3 цього Закону визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.
Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.
Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах: від 10.01.2019 у справі № 484/747/17, провадження № 61-44149св18; від 07.06.2022 у справі № 175/4514/20, провадження №61-2387св22; від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20, провадження № 61-18625 св 21, від 09.10.2024 у справі № 644/4646/23, провадження № 61-10383св24.
Надавши тлумачення частині третій статті 1268 ЦК України, Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 у справі № 569/15147/17 зазначив, що вона вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Отже, під час вирішення питання, чи прийняли спадкоємці спадщину у порядку частини третьої статті 1268 ЦК України, суди першої та апеляційної інстанцій мають досліджувати та встановлювати фактичне місце проживання спадкодавця на момент смерті та фактичне місце проживання його спадкоємців.
Таку правову позицію підтримав Верховний Суд у постанові від 24.08.2022 у справі № 538/2344/20.
Відповідно до частини 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Метою звернення позивача до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.
Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що позивач надав належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту, який просить встановити позивач.
Суд встановив, що позивач фактично проживала разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та здійснювала за нею догляд. Надані докази є достатніми і допустимими для підтвердження цього факту.
У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що позивач вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, незважаючи на пропуск строку звернення до нотаріуса.
Отже, позов підлягає задоволенню, а встановлення даного юридичного факту надає позивачу право на оформлення спадщини.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 351-355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Олевської міської рада Житомирської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з січня 2018 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 та на час відкриття спадщини.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ID-картка НОМЕР_4 видана 07.06.2019 органом 1820, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_3 .
Відповідач: Олевська міська рада Коростенського району Житомирської області, ЄДРПОУ 04343470, місцезнаходження: 11001, м. Олевськ, вул. Володимирська, 2, Коростенського району, Житомирської області.

Суддя:	  	Г.  П.  Нижник