Справа № 489/946/26 
Провадження № 2/489/1270/26

РІШЕННЯ
Іменем України

20 квітня 2026 року м. Миколаїв 
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Костюченка Г.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоду
встановив:
10 лютого 2026 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоду.
Просив суд: стягнути з ОСОБА_2 , найого користь суму завданих збитків у розмірі 9300 грн.
Стягнути з судовий збір у сумі 1311,20 грн.
Стягнути з витрати пов`язані з наданням правничої допомоги у сумі 1000 грн.
В обґрунтування позову вказано, що 14.11.2025 року, в будинку який належить позивачу на праві власності, останній заселив особу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
У пізній час, а саме близько 21 години 40 хвилин, ОСОБА_2 вийшов з будинку за адресою АДРЕСА_1 , та сів за кермо свого автомобіля ВАЗ 2104 номерні знаки НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
Та не впоравшись з керуванням здійснив наїзд на перешкоду, а саме паркан будинку, внаслідок чого частину паркану було зруйновано та завдано мені матеріальної шкоди на суму 9300 (дев`ять тисяч триста гривень). 
Факт ДТП підтверджується схемою дорожно-транспортної пригоди та матеріалами складеними працівниками поліції, а також відеоматеріалами з моїх камер відеоспостереження за адресою місто Миколаїв провулок Зелений, 2.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 11.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
Відповідач правом надання відзиву не скористався. Повідомлений належним чином. 
Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
14.11.2025 року, в будинку який належить позивачу на праві власності, останній заселив особу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
У пізній час, а саме близько 21 години 40 хвилин, ОСОБА_2 вийшов з будинку за адресою АДРЕСА_1 , та сів за кермо свого автомобіля ВАЗ 2104 номерні знаки НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
Та не впоравшись з керуванням здійснив наїзд на перешкоду, а саме паркан будинку, внаслідок чого частину паркану було зруйновано та завдано мені матеріальної шкоди на суму 9300 (дев`ять тисяч триста гривень). 
Факт ДТП підтверджується матеріалами адміністративної справи № 489/9428/25.
Так, Постановою Інгульського районного суду м.Миколаєва судом встановлено, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна, після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності. 
Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованих йому правопорушень та своїми діями вчинв адміністративні правопорушення, передбачені статтями 130 ч. 1, 124 та 122-4 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вказані правопорушення.
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 130 ч. 1, 124 та 122-4 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частин другої, третьої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб чи завдати шкоди довкіллю. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням права в інших формах.
Відповідно до положень частин першої - п`ятої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Частиною 3 статті 13Конституції України закріплено, що власність зобов`язує, вона не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Відповідно до ст.. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.
Відповідно до ст. 22 ЦК України: особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. 
Внаслідок зазначених протиправних дій позивачу було завдано майнових збитків. Витрати на відновлення пошкодженого паркану підтверджуються накладною, виданою приватним підприємцем, на загальну суму 9 300 грн, що включає вартість матеріалів, їх доставку та виконання робіт з установлення нового паркану.
Щодо стягнення коштів в рахунок правничої допомоги необхідно зазначити наступне.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача, разом із заявою надано суду: Договір від 18.12.2025 б/н про надання правничої допомоги, згідно якого виконавець забезпечив представництво прав і законних інтересів клієнта в Інгульському районному суді м. Миколаєва. Вартість наданих послуг склала 1000,00 грн. 
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. 
Згідно висновків Верховного Суду у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі її витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права встановить, що розмір гонорару є завищеним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та співрозмірним згідно ціни позову. 
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги складність справи, відсутність судових засідань, час витрачений представником на представництво у суді, розумність та співмірність ціни позову з витратами на правничу допомогу, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає, що з позивача на користь позивача необхідно стягнути суму витрат на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. 
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у сумі 1331, 20 грн.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоду задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 суму завданих збитків у розмірі 9300 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 судовий збіру сумі 1311,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з наданням правничої допомоги у сумі 1000 грн.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Інгульський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Відповідач:ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;
Повний текст судового рішення складено 20.04.2026.

Суддя Г.С.Костюченко