Справа № 758/1358/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року Подільський районний під головуванням судді Войтенко Т.В., за участю секретаря судового засідання Крупини Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2026 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.01.2026 позивач на автомобілі Ford Fusion д.н. НОМЕР_1 разом із ОСОБА_2 , яка є власником цього автомобіля (далі - Власник) поверталися до Києва з Республіки Польща. Вони в`їхали на територію України через міжнародний пункт пропуску через державний кордон «Устилуг» та рухалися у напрямку Києва по міжнародній автомобільній дорозі М-07. Проїхавши м. Коростень, їх автомобіль зупинив інспектор 2 взводу 3 роти 1 батальйону полку Управління патрульної поліції в Житомирський області старший лейтенант поліції Пакляченко Сергій Володимирович (далі - Відповідач або Інспектор).
Інспектор вважав, що Позивач керував транспортним засобом, в якого не працювала підсвітка номерного знаку в темний час доби, чим порушив п. 2.9. Правил дорожнього руху - керування водієм ТЗ з номерним знаком перевернутим чи неосвітленим. Інспектор склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА № 6507212 та кваліфікував діяння Позивача за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Позивач не визнає свою вину у вчинені вищевказаного правопорушення і вважає, що Постанова повинна бути скасована, а провадження у адміністративній справі закрите.
Позивач зазначає, що оскаржувана Постанова не містить посилань на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис чи на інші докази, які б доводили наявність в діях Позивача складу адміністративного правопорушення, зокрема у пункті 7 "До постанови додаються" такі відомості відсутні.
Позивач вважає, що Постанова про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. 
Пункт 31.4 ПДР встановлює перелік несправностей, за яких забороняється експлуатація транспортних засобів, серед яких є несправність зовнішніх світлових приладів (п.п. 31.4.3. ПДР). У свою чергу, пункт 31.5 ПДР прямо передбачає ситуацію, коли несправність виникла в дорозі - в цьому разі водій повинен вжити заходів для її усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Отже, якщо лампочка підсвітки перегоріла під час руху, це не є автоматичним порушенням п. 2.9 ПДР, а є подією, що підпадає під регулювання п. 31.5 ПДР, причому лише після виявлення водієм такої несправності. 
Крім того, вимога п.п. «б» п. 2.3 ПДР хоч і зобов`язує стежити за технічним станом у дорозі, але конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху. Тому Позивач, як водій, під час руху не міг знати про можливу несправність. Технічна несправність підсвітки - це подія, що може бути випадковою і не містить елементу волі. Тому неможливість виявити поломку миттєво під час руху виключає вину на порушення правил. Також наявні об`єктивні причини, які могли раптово спричинити несправність: температура повітря біля -10 оС, тривалий рух та вібрація ТЗ внаслідок ожеледиці на дорозі. 
Позивач підкреслює, що перед початком подорожі ще у Республіці Польща, а також під час зупинок коли позивач з Власницею мінялися за кермом, позивач обходив авто та перевіряв зовнішній стан авто, розуміючи, що це особливо необхідно для безпеки у складних погодних умовах взимку. Зокрема, позивач перевіряв роботу зовнішніх світлових приладів і підсвітки номерного знаку - підсвітка номерного знаку працювала. Непрямими доказами цього є відсутність фіксації порушень, як контролюючими органами на кордоні, так і поліцією при зупинці для перевірки документів на двох блокпостах, що розташовані на відрізку автомобільної дороги М-07 від кордону України до м. Коростень. 
Окрім цього, позивач відмічає, що Інспектор склав протокол о 21.47 - в цей час вже неможливо знайти працюючий автосервіс, в якому можна відремонтувати підсвітку номеру або навіть магазин, в якому продаються необхідні лампи, підсвітки та запобіжники, хоча причина поломки може бути інша.
09.03.2026 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції - Ярошенко Олени Михайлівни надійшов відзив, в якому не погоджується із доводами позивача і вважає, що вони не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами. Представник відповідача наголошує, що за наявності факту керування позивачем транспортним засобом FORD FUSION з номерним знаком НОМЕР_2 , що рухається в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком та наявності правової норми, що передбачає відповідальність за подібні дії, наявності умислу у формі необережності при вчиненні такого діяння, у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Відтак, дії працівника поліції, на момент винесення оскаржуваної постанови були об`єктивними та такими, що відповідали вимогам чинного законодавства.
Представник відповідача посилається на те, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з портативного реєстратора Motorola VB 400 із серійним номером 475823, який здійснював безперервну фіксацію обставин події.
Відтак, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.
16.03.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Посилається на те, що Верховний Суд у низці справ (постанови Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17 та від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а) звертав увагу на те, що у разі відсутності в постанові посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис, такий запис не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, доводи відзиву в цій частині не спростовують, а фактично підтверджують наявність істотного порушення вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП. 
Позивач зазначає, що посилання відповідача у відзиві на відеозапис з боді-камери є недостатнім для підтвердження вини позивача, оскільки такий запис фіксує лише стан автомобіля після його зупинки, але не доводить, коли саме виникла відсутність підсвітки номерного знака, чи існувала вона до початку руху, чи знав позивач про неї під час руху та чи мав можливість своєчасно її виявити. Крім того, з наданого до відзиву відео «export-d5vrw.mp4» на часових відмітках 21:43:46-21:43:51 перед якими є число 475823 та дата (момент відкриття кришки багажника про який вказує відповідач), вбачається, що на автомобілі увімкнено аварійну світлову сигналізацію, тоді як габаритні вогні не увімкнені. За таких умов можна стверджувати, що підсвітка номерного знаку на відео була відсутня у зв`язку із вимкненням режиму освітлення після зупинки транспортного засобу.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не викликалися. 
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 13.01.2026 року інспектор 2 взводу 3 роти 1 батальйону полку Управління патрульної поліції в Житомирський області Пакляченко Сергій Володимирович виніс постанову серії ЕНА № 6507212 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
У постанові зазначено, що позивач керував транспортним засобом, в якого не працювала підсвітка номерного знаку в темний час доби, чим порушив п. 2.9. ПДР. 
У постанові також зазначено, що позивачем вчинено правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КпАП України, за що на неї накладене стягнення у виді штрафу розміром 1 190 грн.
Так події, порушення про які зазначено у постанові, містяться у відеозаписах з відео-реєстратора нагрудної камери поліцейського (відео з камери № 475823). 
Дослідивши відеозапис, суд встановив, що на 02 хв 06 сек вбачається, що номерний знак не підсвічувався. На 02 хв 29 сек інспектор разом з позивачем підійшли до багажника автомобіля та пересвідчилися, що підсвітка не працює.
З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є публічними та врегульовані ст.ст. 1, 9, 121-3, 258, 283 КпАП України.
Згідно з положеннями статті першої завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За положеннями статті 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. 
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. 
Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух», «контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль)». 
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. 
Згідно з п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.5 ПДР України зазначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. 
Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 
За п. 2.3.А ПДР перед виїздом водій зобов`язаний перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. 
Пунктом 2.9.В ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. 
Відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП - керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу. 
За правилами ч. ч. 1 - 3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
З встановлених фактів та вказаних положень нормативних актів вбачається, що дії позивача по вчиненню правопорушення мали місце та мають склад правопорушення зазначеного у постанові. Вчинення правопорушення позивачем підтверджується записом з нагрудної камери поліцейського.
Ураховуючи наведене вбачається, що доводи позивача повністю спростовані. 
На підставі наведеного суд вважає, що постанова винесена відповідачем обґрунтовано і законно, а тому слід залишити рішення відповідача без змін, а позов без задоволення.

Інші заперечення позивача проти постанови поліцейського не спростовують доказів та обставин вчинення правопорушення, а тому не впливають на результати розгляду справи судом.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 242-245, 250, 257- 258, 262-263, 286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні його позову до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  	Т.В.Войтенко