П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 717/4/26 
Головуючий у 1-й інстанції: Туржанський В.В. 
Суддя-доповідач: Боровицький О. А. 
14 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Боровицького О. А. 
суддів: Курка О. П.  Ватаманюка Р.В. 
за участю:
секретаря судового засідання: Олексієнко О.В., 
позивача: ОСОБА_1 ,
представника відповідача: не з`явився, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Департаменту патрульної поліції на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про адміністративне правопорушення щодо нього - закрити, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Кельменецького районного суду Чернівецької області з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Також, не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В судовому засіданні позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, свою апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.
Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 грудня 2025 року винесеної поліцейським першого взводу першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Муляром В.А., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. У постанові зазначено, що 23 листопада 2025 року о 11 годині 14 хвилин 41 секунда, в селищі Війтівці, перехрестя доріг М30 215 км – Р48, водій ОСОБА_1 керував т.з. «КАМАЗ 53208» н.з. НОМЕР_1 із причепом «СЗАП 8551А» н.з. НОМЕР_2 , на яких здійснював дорожнє перевезення вантажу, а саме буряк цукровий, при цьому вантаж здіймався над рівнем бортів кузова, що наражало на небезпеку учасників дорожнього руху, чим порушив вимоги пункту 22.3а ПДР, чим порушив п. 22 ПДР - Порушення правил перевезення вантажів. У постанові зазначено, що до постанови додаються відео з нагрудного відеореєстратора №475919, №476373.
З досліджених судом відеозаписів наданих відповідачем вбачається, що у файлах «clip-0» та «clip-1», дата змінення яких зазначена як 20.01.2026 року, відсутня відеофіксація подій 23 листопада 2025 року. На відеозаписі файлу «Document_5202215361310658016», дата змінення якого зазначена як 06.02. 2026 року, зафіксовано рух автомобіля із причепом, разом з тим дату, час відеозапису, а також номерні знаки транспортних засобів неможливо встановити. На фотографії у файлі «photo_5202129612748558254_у» дата змінення якого зазначена як 06.02.2026 року, зафіксовано зображення задньої частини транспортного засобу НОМЕР_3 .
Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надані суду відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів здійснені 23 листопада 2025 року о 11 годині 14 хвилин 41 секунда.
З дослідженого судому відеозапису - файл «Document_5202215361310658016» та фотознімку з файлу «photo_5202129612748558254_у» вбачається, що буряк здіймався над рівнем бортів кузова. Разом з тим, у відзиві зазначено, що відзиву доданий диск із відеозаписом з місця події від 19.11.2025.
Відповідач посилається також на «скріншот» із відеозапису з відео реєстратора, однак сам відеозапис не наданий суду.
У судовому засіданні позивач пояснив, що 19 листопада 2025 року дійсно перевозив вантаж - буряк, однак у оскарженій постанові від притягнутий до відповідальності за дії вчинені 23 листопада 2025 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення зокрема і ч.1 ст. 122 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Статтею 8 Конституції України задекларовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови стало ніби то перевезення ним вантажу, а саме буряку у кузові транспортного засобу, який здіймався над рівнем бортів кузова, що наражало на небезпеку учасників дорожнього руху.
Правила перевезення вантажу у вигляді буряків врегульовані Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 року №363.
Згідно із п. 19.3.6, 19.3.3, 19.3.7 цих Правил № 363, цукрові буряки перевозять безтарним способом автомобілями з бортовою платформою та автомобілями самоскидами. Форма організації роботи при перевезенні цукрових буряків з поля на приймальні пункти визначається спільно перевізником і замовником. Підготовка рухомого складу для перевезення цукрових буряків передбачає нарощування бортів до висоти 1,0-1,2 м від підлоги кузова.
Виходячи з аналізу норм Правил № 363, вбачається, що обов`язковою вимогою для перевезення цукрових буряків є саме нарощування бортів до висоти 1,0-1.2 м від підлоги кузова.
Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, не забороняється перевозити цукровий буряк, який навантажений на автомобіль навалочним або насипним способом, без накриття його тентом. При цьому перевезення вантажу дозволяється за умови, що він не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху та не створює небезпеки водію та оточуючим.
В той же час, згідно п. 12.1, 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України. Для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.
Відповідно до п. 8.13. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, якщо вантаження виконується навалом - вантаж не повинен здійматися над рівнем бортів кузова. В разі потреби основні борти слід наростити додатковими бортами, проте загальна висота транспортного засобу з вантажем не повинна перевищувати 4 м від поверхні дороги.
Таким чином, вказаними правилами заборонено перевозити вантаж, який здіймається над рівнем бортів кузова.
Тобто, належними доказами порушення ПДР України водієм при перевезенні цукрових буряків у даному випадку, мають бути докази того, що цукровий буряк здіймався над рівнем бортів кузова, чим створював небезпеку іншим учасникам дорожнього руху.
Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Верховний Суд зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами КАСУ, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а).
В оскарженій постанові зазначені номери нагрудних відеореєстраторів за допомогою яких здійснено відеозаписи , однак такі відеозаписи не були надані суду.
Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищезазначене, оскільки суду не було надано відеозаписи, які відповідач зазначив як докази вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає, що підчас розгляду про притягнення позивача до адміністративної відповідальності порушено права ОСОБА_1 .
Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.
З огляду на зазначене вище, при винесені оскаржуваної постанови відповідачем не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме не встановлено із посилання на досліджені докази чи здіймався над рівнем бортів кузова вантаж, який перевозив ОСОБА_1 23 листопада 2025 року о 11 годині 14 хвилин.
Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6314357 від 10 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП винесена протиправно та з порушенням норм чинного законодавства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В силу статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Тобто, колегія суддів вважає, що адміністративне правопорушення не було вчинене позивачем, якого було притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що встановлена відсутність підтвердження належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому постанова серії ЕНА №6314357 від 10 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справах закриттю.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.
Згідно з ст.315 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції може своєю постановою скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при його прийнятті судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що привело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні з позовною заявою сплачено судовий збір у сумі 665,60 грн., при подачі апеляційної скарги – 998,40 грн.
Колегія суддів зазначає, виходячи з того, що Сьомим апеляційним адміністративним судом скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено постанову, якою позов задоволено повністю, при цьому враховуючи, що задоволені вимоги охоплюють обсяг порушених прав та законних інтересів позивача, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, уважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 1664 (665,60 грн. + 998,40 грн.) гривень. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2026 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. 
Ви знати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6314357 від 10 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. 
Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (ЄДРПОУ 40108646) у сумі 1664 (одна тисяча шістсот шістдесят чотири гривні) 00 копійок в рахунок відшкодування судових витрат у вигляді витрат по сплаті судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Курко О. П.    Ватаманюк Р.В.