П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 569/13282/21
Провадження № 22-ц/4815/601/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С. 
секретар судового засідання – Пиляй І. С.

учасники справи:
апелянт – ОСОБА_1 
апелянт – ОСОБА_2 
позивач – ОСОБА_3 
відповідач – Обслуговуючий кооператив «Житлово-Будівельний кооператив «Віденський»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – адвоката Цуняка Володимира Йосиповича на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 листопада 2021 року у складі судді Галінської В. В., ухвалене в м. Рівне, повний текст рішення складено 18 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3  звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Віденський» про визнання майнового права на квартиру та заборону вчинення дій. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 05 травня 2017 року між ним як пайовиком та відповідачем як кооперативом укладено Договір пайової участі в будівництві № 60/2, за умовами якого пайовик вступає, а кооператив приймає пайовика в асоційовані члени кооперативу та пайову участь по будівництву багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 (2 черга) і реалізації статутної мети кооперативу. Згідно договору кооператив зобов`язується організувати і забезпечити будівництво об`єкту та здачу його в експлуатацію, передати пайовику у власність квартиру, обумовлену цим договором, за умови повної (в розмірі 100 відсотків) сплати пайовиком пайового внеску. В результаті цього він як пайовик мав отримати квартиру будівельний номер АДРЕСА_2 . Він повністю сплатив вартість пайового внеску за нерухоме майно в натуральній формі будівельними матеріалами, а введення об`єкта будівництва в експлуатацію у встановлені договором строки до кінця IV кварталу 2018 року не відбулося. Відповідач всупереч вимогам умов укладеного договору не виконав взяті на себе зобов`язання, чим порушив його законні права та інтереси, в зв`язку з чим, він з незалежних від нього причин не може зареєструвати право власності на квартиру. Просив суд визнати за ним майнове право на квартиру АДРЕСА_3 .

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 листопада 2021 року вказаний позов задоволено. Визнано майнове право ОСОБА_4 на квартиру, будівельний номер АДРЕСА_4 . Заборонено Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Віденський» та будь-яким іншим особам, вчиняти будь-які дії по передачі іншим особам майнового права на квартиру будівельний номер АДРЕСА_4 . Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Віденський» на користь ОСОБА_4 5 556 гривень судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – адвокат Цуняк Володимир Йосипович подав апеляційну скаргу. Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 
Пояснює, що ОСОБА_4 23.12.2025 року подав до Рівненського міського суду позов до ОСОБА_2 про витребування на його користь майна від добросовісного набувача - квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 67,2 кв.м.,житловою площею 31.7кв. м. (справа №569/28027/25). Як на підставу витребування спірної квартири посилається на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18.11.2021р. у справі №569/13282/21 як преюдиціальне, при цьому стверджуючи, що квартира, на яку були визнані за ним майнові права рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18.11.2021р. у справі №569/13282/21, та квартира АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, це одна і та ж квартира. 
Зауважує, що станом на момент винесення оскаржуваного рішення суду, тобто 18.11.2021р., майнові права на квартиру АДРЕСА_6 відповідно до Договору пайової участі в будівництві №6а-24/11-кв від 24.11.2020р. належали ОСОБА_1 , який залучений до участі у розгляді справи не був. Додає, що в подальшому, 12.11.2022р., вказані майнові права за Договором відступлення права вимоги були передані ОСОБА_2 . 
Оскільки, позивач ОСОБА_4 у позовній заяві про витребування майна у справі №569/28027/25 доводить, що квартира АДРЕСА_5 , загальною площею 67,2 кв.м., житловою площею 31.7кв. м,. є тою самою квартирою на яку за оскаржуваним у даній справи рішенням за ним визнані майнові права, то при ухвалення рішення Рівненським міським судом від 18 листопада 2021 року допущено грубі порушення норм процесуального права. 
Станом на 18.11.2021р. право ОСОБА_1 , як інвестора, на вказану квартиру було очевидним та безумовним та підтверджувалось відповідними письмовими доказами, тому, оскаржуваним рішенням його права та інтереси порушені.
Апелянт зазначає, що під час розгляду Рівненським міським судом справи №569/13282/21 позивач ОСОБА_4 вказував, що на сьогодні продаж квартир за адресою: АДРЕСА_1 здійснює Обслуговуючий кооператив «Рівненський олімп». 12.10.2021р. ним було подано письмове клопотання про долучення письмових доказів, які підтверджували факт розпорядження квартирами по АДРЕСА_1 іншим забудовником Обслуговуючий кооператив «Рівненський олімп». 
Представник Шумака Володимира Миколайовича, ОСОБА_2 , обґрунтовуючи доводи про незаконність рішення, вказував, що місцевий суд, не надав належну оцінку наявним у справи доказам, не взяв до уваги відомості про те, що розпорядником квартир по АДРЕСА_1 є Обслуговуючий кооператив «Рівненський олімп», не залучив останнього до участі у справі в якості відповідача, не перевірив, статус спірної квартири на момент розгляду справи.
Звертає увагу, що на розгляді Рівненського міського суду Рівненської області знаходяться кримінальні справи №569/18663/24 та №569/10469/20 щодо обвинувачення засновника ОК «Житлово-будівельний кооператив «Віденський» ОСОБА_5 у здійсненні шахрайських дій у понад 100 епізодах щодо квартир у будинку АДРЕСА_1 . Покликаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права, що, відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник ОСОБА_4 – адвокат Музика-Дубравський Василь Анатолійович вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи заочне рішення про визнання за ОСОБА_4 майнових прав на квартиру, будівельний номер АДРЕСА_4 , суд першої інстанції у своїх висновках посилався на те, що 05 травня 2017 року між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Віденський», в особі голови кооперативу Кальніченка A.B., що діяв на підставі Статуту кооперативу, та асоційованим членом кооперативу ОСОБА_4 , як пайовиком, укладено Договір пайової участі в будівництві № 60/2. Відповідно до акту прийому-передачі майна до договору пайової участі у будівництві №60/2 від 05 травня 2017 року голова Кооперативу Кальніченко А.В. прийняв а пайовик ОСОБА_4 передав на виконання п. 24.4 Договору пайової участі у будівництві №60/2 від 05 травня 2017 року майно на загальну оціночну вартість 464800 гривень, що підтверджується довідкою 60/2 від 05 травня 2017 року, виданою Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Віденський", та актом прийому-передачі майна від 5 травня 2017 року до договору пайової участі в будівництві № 60/2 від 05 травня 2017 року.

Відповідно до обґрунтувань позовних вимог ОСОБА_4 звернувся у суд для захисту своїх прав шляхом визнання за ним майнових прав на квартиру за будівельним номером АДРЕСА_2 , тому, що будинок у передбачені Договором строки не введений в експлуатацію. Окрім цього, позивач вказував, що надані ним у попередньому судовому засіданні письмові докази підтверджують, що продаж квартир у будинку АДРЕСА_1  здійснює Обслуговуючий кооператив «Рівненський олімп».

Суд не надав оцінки вказаним доказам, не взяв до уваги того, що матеріали справи не містять відомостей про те, чи вказаний ОСОБА_4 у позовній заяві відповідач - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Віденський», є забудовником будинку АДРЕСА_1 і кому на момент розгляду справи належать права забудовника.
У справі №569/28027/25 за позовом до ОСОБА_2 позивач ОСОБА_4 просить витребувати у відповідачки на його користь квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 67,2 кв.м.,житловою площею 31.7кв. м.

У позові вказує, що квартира за будівельним номером АДРЕСА_2 на яку оскаржуваним рішення Рівненського міського суду від 18.11.2021р. у справі №569/13282/21 визнано його майнові права, є тою квартирою, яку він просить витребувати у ОСОБА_2 .

Представник апелянтів у апеляційній скарзі вказує на те, що його довіритель ОСОБА_1 24.11.2020 року уклав з Обслуговуючим кооперативом «Рівненський олімп» Договір пайової участі в будівництві №6а-24/11-кв від 24.11.2020р. багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 . Відповідно до договору пайовик ОСОБА_1 зобов`язується взяти пайову участь у будівництві з метою отримання у власність квартири будівельний номер № 6а, площею 64,35 м. кв. В подальшому, 12.11.2022р., вказані майнові на квартиру за Договором відступлення права вимоги передав ОСОБА_2 . 
Новий інвестор - ОСОБА_2 , після сплати повністю всіх внесків, набула право власності на квартиру, що підтверджується Витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно. 

Зазначене дає підстави для висновку, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази позивача про те, що на момент звернення з позовом до суду є інший розпорядник квартирами по АДРЕСА_1 , та не встановив, що хто є пайовиком на спірну квартиру.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 09 січня 2023 року в справі № 402/586/17 (провадження № 61-12507св21) вказано, що: «належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем».

Під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

У правовідносинах, що склалися у даному спорі, місцевий суд мав з`ясувати коло відповідачів у справі, за згодою позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів, або, у разі відсутності згоди позивача про залучення співвідповідачів, відмовити у позові.

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції у даній справі не залучив всіх осіб, які є учасниками спірних матеріальних правовідносин в якості співвідповідачів, що є порушенням вимог процесуального законодавства і підставою для скасування оскаржуваного рішення, з ухваленням нового судового рішення про відмову у позові. 

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – адвоката Цуняка Володимира Йосиповича задовольнити.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 листопада 2021 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_6  до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Віденський» про визнання майнового права на квартиру та заборону вчинення дій – відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2026 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.
Судді: Хилевич С. В.
Шимків С. С.