ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/19036/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Юрко І.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/19036/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач), в якому просив: 
- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, щодо незастосування для перерахунку його пенсії з 01.02.2023 року основного розміру пенсії у розмірі 88% грошового забезпечення, при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі від 17.07.2024 року у справі № 160/12082/24, яке набрало законної сили та яким визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови йому в перерахунку та виплаті з 01.02.2023 року пенсії, згідно із оновленою довідкою від 12.12.2023 року № ФД78266, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням раніше виплачених сум; 
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з 01.02.2023 року, згідно із оновленою довідкою від 12.12.2023 року за № ФД78266, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, що містяться у довідці, з повною виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії з 01.02.2023 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: 
- визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення позивачу основного розміру пенсії за вислугу років під час перерахунку пенсії із 01.02.2023 року, з 88% від відповідних сум грошового забезпечення на 83% від відповідних сум грошового забезпечення;
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.02.2023 року з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 88% грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 12.12.2023 року № ФД78266, та з урахуванням раніше виплачених сум.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог. 
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 02.10.1990 року.
Під час розрахунку пенсії позивача до 01.01.2008 року, її розмір розраховувався, виходячи із 88% грошового забезпечення.
З 01.01.2008 року розмір пенсії позивача було обчислено без врахування підвищення на 5% в розмірі 83% від грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія позивача.
Відповідно до перерахунку пенсії позивача за пенсійною справою № ФД78266, пенсія за вислугу років, перерахована станом на 01.01.2023 року, яке складається з наступних складових, а саме:
- посадовий оклад - 7 520 грн.;
- оклад за військовим (спеціальним) званням - 2 040 грн.;
- надбавка за вислугу років (50%) - 4 780 грн.;
- премія (140%) - 13 508,25 грн., а всього - 27 848,25 грн.
Основний розмір пенсії: 83% грошового забезпечення (вислуга років 31) у розмірі 23 114,05 грн.
З урахуванням індексації: 24 614,05 грн.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 року у справі № 160/12082/24 позовну заяву позивача до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу на підставі довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.12.2023 року № ФД78266;
- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.02.2023 року на підставі довідки від 12.12.2023 року №ФД78266 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням раніше виплачених сум;
- в іншій частині заявлених позовних вимог - відмовлено; 
- вирішено питання розподілу судових витрат. 
На виконання вказаного рішення суду позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023 року в розмірі 83% від грошового забезпечення 27 848,25 грн., яке зазначено у довідці від 12.12.2023 року № ФД 78266, наданій ІНФОРМАЦІЯ_1 .
28.05.2025 року позивач звернувся до відповідача з питань пенсійного забезпечення.
Листом «Про надання відповіді» від 10.06.2025 року відповідач повідомив позивача, зокрема, що покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку його пенсії виконані в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень покладених на Головне управління Пенсійного фонду України, а саме: проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023 року в розмірі 83% від грошового забезпечення 27 848,25 грн., яке зазначено у довідці від 12.12.2023 року № ФД78266, наданій ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач, не погодившись з діями відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 88% до 83% сум грошового забезпечення при проведенні на виконання судового рішення перерахунку основного розміру його пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення та з вимогою вчинити певні дії, звернувся до суду із вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до пунктів «а» та «в» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
В подальшому, пунктом 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» № 3591-IV, який набрав чинності 29 квітня 2006 року, було внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ.
Відповідно до положень статті 13 Закон №2262-ХІІ (в редакції - Закону №3591-IV) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років - 50%, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3% відповідних сум грошового забезпечення;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт б статті 12): за страховий стаж 25 років - 50% і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);
в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей (пункт в статті 12): за вислугу 15 років - 40% відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2% за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Таким чином, Законом № 3591-IV було внесено зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ, зокрема, змінено редакцію пункту в вказаної статті, шляхом виключення можливості збільшення основної пенсії на 5% та 10% відповідних сум грошового забезпечення для осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи категорії 1 та 2.
Порядок перерахунку призначеної за Законом № 2262-ХІІ пенсії врегульований положеннями статті 63 Закону № 2262-ХІІ.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Виходячи з положень цієї статті, обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов та порядку перерахунку пенсії за цим Законом, з огляду на це, порядок перерахунку пенсій врегульовано Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45), згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.
Пунктом 4 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Верховний Суд у постанові від 23.09.2024 прийнятої у справі №600/5367/23-а зробив висновок про те, що застосування органом пенсійного фонду при перерахунку пенсії положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 3591-IV є протиправним, оскільки ця норма стосується призначення нових, а не перерахунку раніше призначених пенсій. До того ж статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У ході розгляду справи встановлено, що з 01.02.2023 року позивачу проведено перерахунок пенсії зі зменшенням розміру відсотка пенсії з 88% на 83%, який було застосовано і під час подальших перерахунків пенсії з вини органу, на який покладено обов`язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. 
Оскільки відповідач при розрахунку розміру пенсії з 01.02.2023 здійснив відповідний перерахунок, зменшивши його з 88% до 83%, позовні вимоги підлягають задоволенню з дати проведення відповідного перерахунку.
За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивача з 88% відповідних сум грошового забезпечення до 83% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.02.2023.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись статями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/19036/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко 
суддя С.В. Білак 

суддя І.В. Юрко