УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №287/2056/25 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В. 
Номер провадження №33/4805/355/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Сидоренка Володимира Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Сидоренка Володимира Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Олевського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 01.08.2025 о 03 год 18 хв, на автодорозі М-07, Київ-Ковель-Ягодин, 211 км, Коростенський район, поблизу с. Жубровичі, керував транспортним засобом «Lexus ES300», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Водія згідно ст.266 КУпАП відсторонено від керування транспортним засобом, шляхом зупинки транспортного засобу в дозволеному місці згідно ПДР.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Сидоренко В.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, порушенням судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи. Вказав, що суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки. Зазначає, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу, який стояв нерухомо. Крім того, звернув увагу, що в матеріалах справи відсутні докази наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, відсутній доказ, який би підтверджував його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дії водія щодо ухилення від огляду. Також зауважив, що відеозаписом не зафіксовано ознайомлення водія з протоколом про адміністративне правопорушення. Окрім того, окремо звернув увагу, що під час розгляду справи судом першої інстанції не було розглянуто клопотання про витребування оригінальної версії відеозапису та не здійснено виклик працівника поліції в судове засідання. В апеляційній скарзі захисник також послався на судову практику у подібних справах. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №408732 від 01.08.2025, вбачається, що ОСОБА_1 01.08.2025 о 03 год 18 хв, на автодорозі М-07, Київ-Ковель-Ягодин, 211 км, Коростенський район, поблизу с. Жубровичі, керував транспортним засобом «Lexus ES300», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Водія згідно ст.266 КУпАП відсторонено від керування транспортним засобом, шляхом зупинки транспортного засобу в дозволеному місці згідно ПДР (а.с.5-7).
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №408732 від 01.08.2025 (а.с.5-7); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5363439 від 01.08.2025 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.8); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.9); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.08.2025 (а.с.10); рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 2 БУПП у Житомирській області Ю.Дзюб від 01.08.2025, зі змісту якого вбачається, що під час несення служби 01.08.2025 на автодорозі М-07, Київ-Ковель-Ягодин, 211 км, Коростенський район, поблизу с. Жубровичі, згідно п.3,7 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію України», зупинений транспортний засіб «Lexus ES300», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням  ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці.  ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проходження огляду в медичному закладі відмовився (а.с.11); відеозаписом обставин події (а.с.12). 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що дії працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення були незаконними, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом, яким об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Даний доказ є належним та допустимим, узгоджується з іншими матеріалами справи.
Встановлено, що водій ОСОБА_1 без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, як із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. При цьому у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, озвучені водію та відображені в протоколі. ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть інкримінованого йому правопорушення, проте останній відмовився скористатися своїми процесуальними правами щодо ознайомлення з матеріалами справи. Водію повідомлено дату та місце розгляду справи. 
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності зафіксованого відеозаписом факту керування транспортним засобом не виключають наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Суд першої інстанції надав правильну і неупереджену оцінку доказам, а також твердженням захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу. 
Також, з відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 з початку спілкування з поліцейським не заперечував факту керування транспортним засобом та згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5363439 від 01.08.2025 був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ПДР (а.с.8). Зазначена постанова є чинною та є належним доказом керування  ОСОБА_1 транспортним засобом.   
Сумнівів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі зібраних у матеріалах справи доказів у апеляційного суду не виникає. 
Також, у даному випадку, після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 були надані чіткі пояснення щодо мотивів зупинки, а тому подальші дії водія регламентуються нормами п.2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля. 
Слід також зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. У працівника поліції була об`єктивна підстава вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на повідомлення останнього про виявлені у нього ознаки такого сп`яніння, а тому вимоги поліцейського про проходження ОСОБА_1 відповідного огляду були законними, а доводи апеляційної скарги у цій частині – безпідставними. 
Дії працівників поліції відповідали вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. 
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. Зміст протоколу спростовує зазначені у апеляційній скарзі доводи щодо недоліків даного процесуального документа. Суть адміністративного правопорушення викладена правильно, конкретно та відповідає диспозиції статті 130 ч.1 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
Будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, захисником не надано.
Судові рішення, на які у апеляційній скарзі посилається захисник преюдиційного значення для вирішення даної справи, з огляду на встановлені у ній обставини, не має. 
Підстав для виклику свідка та витребування додаткових доказів, суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення. 
При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість   ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Сидоренка Володимира Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Олевського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя   О.М. Галацевич