УХВАЛА

08 квітня 2026 року 
м. Київ
cправа № 911/1475/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду
Кондратової І. Д.,

перевірив матеріали заяви Приватного підприємства “Інвестиційна компанія "Плутос"
про перегляд постанови Верховного Суду від 26.09.2024 за нововиявленими обставинами 

у справі за позовом Приватного підприємства "Інвестиційна компанія "Плутос"
до Фізичної особи-підприємця Харуци Мар`яни Юріївни,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Приватного акціонерного підприємства "Укрсервісбудматеріали",
про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
1. У травні 2020 року Приватне підприємство "Інвестиційна компанія "Плутос" (далі – позивач) подало до Господарського суду Київської області позов, в якому просило зобов`язати Фізичну особу-підприємця Харуцу Мар`яну Юріївну (далі – відповідачка) звільнити від власного майна, третіх осіб, їх майна нежитлове приміщення, площею 200 кв.м, в приміщенні виробничо-складського призначення, площею 230 кв.м, виробниче приміщення, площею 165 кв.м, побутове приміщення, площею 35 кв.м, та прилеглу територію, площею 70 кв.м, що розташовані за адресою: Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Доківська, 2 (далі – спірні нежитлові приміщення, орендоване майно), та повернути зазначені приміщення позивачу за актом приймання-передачі. 
2. Позов обґрунтовано закінченням строку договорів оренди від 01.01.2019 № 03/2019 та від 01.01.2019 № 04/2019 (далі – договори оренди), на підставі яких відповідач отримав право користування спірними нежитловими приміщеннями.
3. 21.03.2023 Господарський суд Київської області ухвалив рішення, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024, яким позов задовольнив, зобов`язав ФОП Харуцу М. Ю. звільнити від власного майна, третіх осіб, їх майна спірні нежитлові приміщення та повернути їх позивачу за актом приймання-передачі.
4. 26.09.2024 Верховний Суд у складі колегії суддів: Жайворонок Т. Є. – головуючої, суддів: Булгакової І. В., Колос І. Б. ухвалив постанову, якою касаційну скаргу ФОП Харуци М. Ю. задовольнив, постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 та рішення Господарського суду Київської області від 21.03.2023 у цій справі скасував й ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову.
5. 07.10.2024 позивач звертався до Верховного Суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 26.09.2024 у цій справі.
6. 07.11.2024 Верховний Суд у складі колегії суддів: Жайворонок Т. Є. – головуючої, суддів: Булгакової І. В., Колос І. Б. постановив ухвалу, якою заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 26.09.2024 у справи № 911/1475/20 повернув заявнику з огляду на неусунення недоліків поданої заяви.
7.  11.02.2026 позивач повторно подав до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанову Верховного Суду від 26.09.2024 у цій справі.
8. Підставами для перегляду судового рішення позивач вважав випадки, визначені пунктом 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) - істотні для справи обставини та пунктом 3 частини другої цієї статті - скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
9. В обґрунтування заявник зазначав, що суд касаційної інстанції при розгляді скарги не взяв до уваги юридичного факту існування договору № 03/2018 від 01.01.2018, який є предметом позову, наслідками чого є необґрунтоване рішення, яке підлягає виправленню шляхом прийняття рішення про задоволення позову. Заявник також вважає, що суд касаційної інстанції не взяв до уваги факт передачі-приймання об`єкту оренди сторонами, що вказує на виконання умов про предмет договору, внаслідок чого оспорюваний договір оренди № 03/2019 від 01.01.2019 розпочав строк своєї дії, а тому був дійсний з моменту його укладання. На думку заявника, постанова Верховного Суду від 14.09.2021 у справі № 911/2035/20 є преюдиційною при вирішенні питання про дійсність оспорюваного у даній справі договору 03/2019 від 01.01.2019, а постанова Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 у справі 911/2035/20, на яку посилається суд при розгляді касаційної скарги, як на доказ, суперечить зазначеній постанові Верховного Суду, тому вказана постанова Північного апеляційного господарського суду є незаконною, як і є незаконною постанова Верховного суду від 12.07.2022 у справі 911/2035/20, якою вона підтримана.
10. 19.02.2026 Верховний Суд постановив ухвалу про залишення поданої заяви без руху відповідно до пункту 2 частини третьої статті 322, частини третьої статті 323 та статті 174 ГПК України.
11. Суд виходив з того, що заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову Верховного Суду від 26.09.2024 у цій справі, посилаючись на нововиявлену обставину, встановлену у постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі № 911/2035/20, а заяву подав до Суду 11.02.2026, тобто очевидно з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 321 ГПК України, при цьому, не заявив клопотання про поновлення строку на подання такої заяви, а також не навів обґрунтування щодо поважності пропуску процесуального строку, встановленого законом; заявник до заяви про перегляд постанови Верховного Суду за нововиявленими обставинами не додав доказів сплати судового збору.
12. Таким чином Суд визначив заявнику спосіб усунення недоліків заяви шляхом подачі клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами із наведенням поважних причин пропуску строку, встановленого пунктами 1 та 3 частини другої статті 321 ГПК України, а також подання доказів сплати судового збору за подання заяви про перегляд постанови Верховного Суду від 26.09.2024 у справі № 911/1475/20 за нововиявленими обставинами у сумі 2 522,40 грн.
13. Заявнику також було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків заяви у встановлений судом строк, така заява вважається неподаною і підлягає поверненню заявникові.
14. 23.02.2026 від позивача через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків.
15. 12.03.2026 Верховний Суд постановив ухвалу, якою заяву позивача про перегляд постанови Верховного Суду від 26.09.2024 у справі № 911/1475/20 за нововиявленими обставинами залишив без розгляду, у зв`язку із пропуском строку, встановленого пунктом 1 частини першої статті 321 ГПК України, та відсутністю поважних причин пропуску такого строку.
16. 16.03.2026 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" від позивача втретє надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 26.09.2024 у цій справі.
17. У заяві позивач просив постанову Верховного Суду від 26.09.2024 змінити шляхом ухвалення нового рішення, яким рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/1475/20 залишити без змін. Підставами для перегляду судового рішення позивач зазначав ті ж самі випадки, що були вказані у попередній заяві, які визначені пунктом 1 частини другої статті 320 ГПК України - істотні для справи обставини та пунктом 3 частини другої цієї статті - скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду, а в обґрунтування наводив ті ж самі доводи, що були вказані у попередній заяві, водночас поважних причин пропуску строку на звернення з такою заявою позивач не наводив.
18. 19.03.2026 Верховний Суд постановив ухвалу, якою заяву позивача про перегляд постанови Верховного Суду від 26.09.2024 у справі № 911/1475/20 за нововиявленими обставинами залишив без розгляду на підставі приписів частини третьої статті 43 ГПК України. 
19. Суд виходив з того, що позивач втретє звертається з аналогічною заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 26.09.2024 у цій справі й просить повторно розглянути його доводи, при цьому, не враховуючи ухвалу Верховного Суду від 12.03.2026, якою було повернуто його заяву без розгляду на підставі статті 118 ГПК України з огляду на пропуск строку, встановленого пунктом 1 частини першої статті 321 ГПК України, тому Суд дійшов висновку, що такі дії позивача є зловживанням процесуальними правами відповідно до статті 43 ГПК України.
20. 25.03.2026 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" від позивача знову (вчетверте) надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 26.09.2024 у цій справі.
21. Підставами звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник вважає: пункт 1 частини першої статті 268, частину першу статті 391 ЦК України, статті 79, 236, частину першу статті 320 ГПК України, частину першу статті 423 ЦПК України, а також статтю 361 КАС України. 
22. При цьому, у заяві позивач зазначає, що враховуючи обставини справи та приписи статей 786 та 268 ЦК України, у відповідності до яких перебіг строку позовної давності не розпочинався та на хід даної справи позовна давність не поширюється, тому слід розуміти що строк на подання заяви не є пропущеним, а тому поновлення не потребує, у зв`язку із чим клопотання про поновлення строку на подання заяви позивач не подає. 
23. Верховний Суд перевірив матеріали заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинам та виходить з такого.
24. Частинами першою, другою статті 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
25. Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Тобто кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у судовому порядку.
26. Проте, слід враховувати, що право подання позову, заяв (клопотань), скарг як і вчинення інших процесуальних дій у справі має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.
27. Відповідно до частини першої статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
28. За змістом положень частини другої статті 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
29. Згідно з частиною четвертою статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
30. Статтею 322 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
31. Відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 322 ГПК України у заяві про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами зазначаються нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення та посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
32. Підставами для перегляду постанови Верховного Суду від 26.09.2024 за нововиявленими обставинами заявник визначає випадки, передбачені пунктами 1 та 3 частини другої статті 320 ГПК України.
33. У заяві позивач зазначає, що беручи до уваги відсутність фактичних дій з боку ФОП Харуци М. Ю. (орендар) спрямованих на звільнення та передачу об`єкту оренди із оренди, що є доказами недобросовісної поведінки як сторони за договором, а отже підтверджують наявність, станом на зараз, нововиявлених обставин. Приводом для звернення до суду з даною заявою заявник зазначає, що послугувало необхідність перегляду справи № 911/1475/20, а саме, спростування висновку суду, зазначеного постановою Верховного Суду від 26.09.2024, оскільки предмет оренди із оренди не повернутий, оспорювані у цій справі всі три договори 03/2018, 04/2019, 03/2019, на думку заявника, є дійсними, а тому вказана постанова Верховного Суду від 26.09.2024 підлягає виправленню шляхом прийняття рішення про задоволення позову.
34. Водночас заявник в порушення вимог пунктів 5, 6 частини другої та пункту 3 частини третьої статті 322 ГПК України не зазначає, що в розумінні вимог чинного процесуального законодавства є нововиявленими обставинами, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, не зазначає дати їх відкриття або встановлення, а також не посилається та не додає доказів, які підтверджують наявність нововиявлених обставин.
35. Таким чином Суд зазначає, що заявник хоча й визначив підставами для перегляду постанови Верховного Суду від 26.09.2024 за нововиявленими обставинами випадки, передбачені пунктами 1 та 3 частини другої статті 320 ГПК України, проте належним чином їх не обґрунтував.
36. Крім того, Верховний Суд зауважує, що у статті 321 ГПК України визначено порядок і строки подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами.
37. Суд з урахуванням визначених заявником підстав для перегляду судових рішень та зазначення конкретної нововиявленої обставини із посиланням на дату, коли заявник дізнався або міг дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення, та/або днем набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду, встановлює дотримання заявником строку подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.
38. Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 322 ГПК України до заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами додається у разі пропуску строку на подання заяви – клопотання про поновлення строку.
39. При цьому Верховний Суд зазначає, що у заяві заявник помилково посилається на норми статей 268, 786 Цивільного кодексу України, які регулюють питання щодо позовної давності при зверненні до суду з позовом, проте строки для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами регулюються статтею 321 ГПК України. 
40. Також пунктом 1 частини третьої статті 322 ГПК України встановлено, що до заяви додаються документи, що підтверджують надіслання іншим учасникам справи копії заяви та доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.
41. Верховний Суд акцентує, що неповідомлення учасників судового процесу у справі про звернення з відповідною заявою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, закріплені у частині третій статті 2 ГПК України.
42. Ненаправлення заявником копії заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами іншим учасникам судового процесу, позбавляє останніх, за відсутності тексту заяви, можливості надати свої заперечення та відзив на цю заяву.
43. Заявник не надав суду докази надсилання своєї заяви Фізичній особі-підприємцю Харуці Мар`яні Юріївні та Приватному акціонерному підприємству "Укрсервісбудматеріали".
44. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 322 ГПК України до заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами додається документ про сплату судового збору.
45. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон "Про судовий збір".
46. Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
47. Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
48. Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
49. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" (на час подання позовної заяви), встановлено 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 102,00 грн.
50. При зверненні до суду першої інстанції з позовною заявою позивач повинен був сплатити 2 102,00 грн судового збору.
51. Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
52. Таким чином, при зверненні з заявою про перегляд постанови Верховного Суду від 26.09.2024 у справі № 911/1475/20 за нововиявленими обставинами судовий збір підлягав оплаті у сумі 2 522,40 грн (2 102,00 грн* 150 %* 0,8).
53. Заявник в порушення вимог, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 322 ГПК України, до заяви про перегляд постанови Верховного Суду від 26.09.2024 у справі № 911/1475/20 за нововиявленими обставинами доказів сплати судового збору не додав.
54. Натомість заявник просить розглядати його заяву без сплати судового збору. В обґрунтування зазначає, що при зверненні ФОП Харуци М.Ю. до Верховного Суду з касаційною скаргою у цій справі № 911/1475/20 (результати розгляду якої оскаржуються заявою про перегляд рішення), Суд відкрив провадження та розглянув звернення до суду не уповноваженою - сторонньою особою, без сплати судового збору та без доказів про надіслання скарги іншим сторонам у справі, а також без реєстрації Харуци М. Ю. в Єдиній судовій інформаційно - комунікаційній системі у підсистемі "Електронний Суд", тому позивач вважає, що Верховний Суд у цій справі встановив можливість учасникам судового процесу розглядати справу без дотримання процесуального порядку на відкриття провадження, а враховуючи, що сторони у справі мають однакові права та процесуальним кодексом закріплено врахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, заявник вважає, що звернення з заявою про перегляд вказаної постанови слід розглядати без сплати судового збору.
55. Верховний Суд зауважує, що статтею 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. При здійсненні судочинства, суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.
56. У даному випадку, обов`язок учасника справи щодо сплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, передбачений статтею 4 Закону України "Про судовий збір", і Суд не може встановлювати можливість учасникам судового процесу розглядати справу без дотримання процесуального порядку, як на те помилково посилається заявник.
57. Таким чином, особа, яка звертається до Суду, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту поданої ним заяви та щодо сплати судового збору за подання такої заяви й вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.
58. Отже, заява також оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктами 1 і 2 частини третьої статті 322 ГПК України.
59. Відповідно до частини третьої статті 323 ГПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими чи виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 322 цього Кодексу, застосовуються правила статті 174 цього Кодексу.
60. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). 
61. Оскільки заявник належним чином не обґрунтував наявність підстав для перегляду постанови Верховного Суду від 26.09.2024 за нововиявленими обставинами з посиланням на випадки, передбачені пунктами 1 та 3 частини другої статті 320 ГПК України, і не надав відповідних доказів на їх підтвердження, не надав документів, що підтверджують надіслання іншим учасникам справи копії заяви та доданих до неї документів, а також документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, подана заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 174, 234, 320, 321, 322, 323 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву Приватного підприємства “Інвестиційна компанія "Плутос" про перегляд постанови Верховного Суду від 26.09.2024 у справі № 911/1475/20 за нововиявленими обставинами залишити без руху.
2. Встановити заявнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків заяви таким способом:
- привести заяву про перегляд постанови Верховного Суду від 26.09.2024 у справі № 911/1475/20 за нововиявленими обставинами у відповідність до вимог пунктів 5, 6 частини другої та пункту 3 частини третьої статті 322 ГПК України, шляхом викладення заяви у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 28-39 цієї ухвали;
- заяву та уточнену її редакцію, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання з урахуванням положень статті 42 ГПК України;
- надати Суду належні докази сплати судового збору за подання заяви про перегляд постанови Верховного Суду від 26.09.2024 у справі № 911/1475/20 за нововиявленими обставинами у сумі 2 522,40 грн.
3. Роз`яснити Приватному підприємству “Інвестиційна компанія "Плутос", що у разі неусунення недоліків заяви у встановлений судом строк, така заява вважається неподаною і підлягає поверненню заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова