Cправа № 127/41610/24
Провадження № 2/127/6255/24 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Березовської О. А., 
за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,
представника позивача – адвоката Чернілевської Р. В.,
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку загального позовного провадження в м. Вінниця в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Вінницька міська рада, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, 
В С Т А Н О В И В :
23.12.2024 ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Чернілевська Р. В., звернулася до суду з вище зазначеним позовом. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 01.08.2019 між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір позики, за яким позивач передала відповідачу 4 000 доларів США строком до 01.08.2023, на підтвердження чого була надана відповідна розписка від 01.08.2019. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2023 у справі №127/23316/23 стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за договором позики від 01.08.2019 в сумі 4 000 доларів США. Позивачем був отриманий та пред`явлений до примусового виконання виконавчий документ. Першим відділом ДВС у місті Вінниці відкрито виконавче провадження №74058085. Станом на 10.09.2024 з заробітної плати боржника стягнуто 9 119, 13 грн, залишок боргу складає 144 327, 82 грн. 
На час укладення договору позики у власності відповідачки ОСОБА_3 перебувала частка трикімнатної квартири по АДРЕСА_1 . Документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно були надані відповідачем ОСОБА_3 позивачу для підтвердження платіжеспроможності та наявності майна, за рахунок якого позивач зможе задовольнити свої вимоги у разі неповернення боргу. Однак, вище зазначене майно було відчужено ОСОБА_3 , що підтверджується рішеннями судів у справі №127/16528/20. 
Позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 21.01.2020, в частині продажу ОСОБА_3 частки житлової квартири по АДРЕСА_1 покупцю ОСОБА_5 (права та обов`язки якого переведено на ОСОБА_4 постановою Верховного Суду від 17.08.2022 у справі №127/16528/20), посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О. М. 
У додатку до позовної заяви представником позивача надано клопотання про витребування письмових доказів.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2024 головуючим у справі визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 24.12.2024.
30.12.2024 та 07.02.2025 на запити суду від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради надійшли інформаційні довідки з Реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання відповідачів. 
Ухвалою суду від 03.03.2025 позовна заява прийнята до розгляду, провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження.
Копія ухвали суду, позовної заяви з додатками, судові повістки про виклик в підготовче та судове засідання були направлені відповідачам за зареєстрованим місцем проживання. Кореспонденція суду одержана відповідачкою ОСОБА_3 13.03.2025, 28.03.2025, 30.06.2025, 06.08.2025 (а. с. 53, 60, 94, 105). Судові повістки відповідачем ОСОБА_3 також не одержувались, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 76-77, 120-121, 143-144, 166-166 а, 175-176, 184-185). Відповідно до довідок відділення АТ «Укрпошта» причиною повернення є відсутність адресата за вказаною адресою.
Відповідач ОСОБА_4 кореспонденцію суду не одержав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 56-57, 61-62, 74-75, 97-98, 106-107, 116-117, 141-142, 167-167 а, 173-174, 186-187). Відповідно до довідок відділення АТ «Укрпошта» причиною повернення є відсутність адресата за вказаною адресою.
За клопотанням представника позивача судом було видрукувано з Єдиного реєстру судових рішень та долучено до матеріалів цивільної справи копію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2021, постанови Вінницького апеляційного суду від 26.08.2021 та постанови Верховного Суду від 17.08.2022 у справі №127/16528/20. 
14.08.2025 від представника позивача надійшла заява про ознайомлення з витребуваними письмовими доказами, з якими представник ознайомилась 15.08.2025, що підтверджується її підписом на заяві (а. с. 108).
25.08.2025 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про витребування доказів, в якій вона просила витребувати у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої О. М. належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу частки квартири від 21.01.2020 за реєстровим №119, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , витребувати у Першої Вінницької державної нотаріальної контори інформацію про відкриття спадкової справи до майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . До клопотання долучена копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 . Ухвалою суду від 26.09.2025 зазначене клопотання було задоволене в повному обсязі.
18.11.2025 на адресу суду від приватного нотаріуса Бєлої О. А. та Першої вінницької державної нотаріальної контори надійшла копія договору купівлі-продажу частки квартири від 21.01.2020 та відповідь від 17.11.2025 вих. №2025/02-14 відповідно.
В підготовчому засіданні 04.12.2025 від представника позивача надійшла заява про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Вінницьку міську раду. Ухвалою суду від 04.12.2025 клопотання представника позивача задоволене, зобов`язано позивача направити копію позовної заяви з додатками третій особі.
19.12.2025 та 08.01.2026 на адресу суду від представника позивача надійшли заяви про проведення підготовчого засідання у відсутність позивача та представника позивача.
19.12.2025 від представника позивача надійшла заява з підтвердженням виконання обов`язку, покладеного на позивача ухвалою суду від 04.12.2025.
Ухвалою суду від 08.01.2026 закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті.
В судовому засіданні 11.03.2026 від представника позивача надійшла заява, в якій вона не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
З вище наведеного вбачається, що судові повістки направлялись відповідачам засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з`явились, про день, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно і належним чином в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Відповідачі відзив на позов не надавали, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталися. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
В судовому засіданні представник позивача, адвокат Чернілевська Р. В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Уточнила, що оспорюваний правочин було укладено з єдиною метою – для уникнення виконання зобов`язання за рахунок майна за договором позики, укладеним відповідачем ОСОБА_3 . Правочин має всі ознаки фраудаторного. 
Представник третьої особи, Вінницької міської ради, зазначив, що йому зрозумілі підстави звернення позивача до суду та при вирішенні спору він покладається на розсуд суду. 
Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Вінницької міської ради, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні відносини, що регулюються відповідними нормами ЦК України.
Так судом встановлено, що 24.11.2023 Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалено рішення в цивільній справі №127/23316/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення боргу, яким позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.08.2019 в сумі 4 000, 00 доларів США. В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено. Судове рішення набрало законної сили 26.12.2023 (а. с. 11-16).
25.01.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області був виданий виконавчий лист з виконання вище зазначеного рішення суду (а. с. 17).
З листа Першого відділу державної виконавчої служби у місту Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ) від 10.09.2024 вих. №161868 вбачається, що на виконанні перебуває ВП №74058085 з виконання виконавчого листа №127/23316/23 від 25.01.2024, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 01.08.2019 в сумі 4 000 доларів США. Станом на 10.09.2024 з заробітної плати боржника стягнуто 9 119, 13 грн, залишок боргу складає 144 327, 82 грн та 14 432, 82 грн виконавчого збору (а. с. 21).
З копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 24.12.2007 за №3258 Вінницькою міською радою, вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , частка кожного у праві власності – .
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №404423441 від 19.11.2024 (а. с. 32) слідує, що об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 : на підставі договору купівлі-продажу частини квартири, виданого 21.01.2020 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О. М. та постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі №127/16528/20 від 17.08.2022; на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого 24.12.2007, виконавчим комітетом Вінницької міської ради (а. с. 39).
З рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2021, постанови Вінницького апеляційного суду від 26.08.2021, постанови Верховного Суду від 17.08.2022 у справі №127/16528/20 вбачається, що у провадженні судів перебувала зазначена справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 про переведення прав і обов`язків покупця, стягнення коштів та скасування державної реєстрації. Зазначеною постановою Верховного Суду касаційна скарга ОСОБА_4 задоволена, скасовані рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2021 та постанова Вінницького апеляційного суду від 26.08.2021 та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено, переведено на ОСОБА_4 права та обов`язки покупця частин квартири АДРЕСА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу від 21.01.2020, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , який було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О. М. та зареєстровано в реєстрі за №119. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 167 400, 00 грн, шляхом перерахування з депозитного рахунку ТУ ДСА України у Вінницькій області, які були внесені ОСОБА_4 . Скасовано державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_9 , запис про право власності вчинений 18.08.2020 №37811798, на частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 83-93).
Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 115).
З копії договору купівлі-продажу частки квартири від 21.01.2020, наданої суду приватним нотаріусом Бєлою О. М. листом вих. №52/01-16 від 17.11.2025, вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відчужено ОСОБА_5 за цим договором частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , у власність. Продаж вчинено за 167 400, 00 грн, які покупець повністю сплатив, а продавці отримали в рівних частках кожен до підписання договору. У відповідності до висновку про вартість зі Звіту про експертну оцінку, виданого 10.01.2020 ТОВ «Трендинг», ринкова вартість частки квартири, станом на 10.01.2020 складає 167 400, 00 грн (а. с. 130-132).
Листом вих. 2025/02-14 від 17.11.2025 Перша вінницька державна нотаріальна контора повідомляє, що згідно відомостей Спадкового реєстру відсутня спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .
Згідно зі статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За частиною другою статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Отже, визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України).
Верховний Суд у своїй практиці допускає кваліфікацію правочину як фраудаторного, зокрема, як такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та зловживаючи правом (статті 3, 13 ЦК України), і така практика є усталеною.
Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України).
Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).
У постанові від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20 (провадження № 12-60гс21) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що фраудаторні правочини у цивілістичній доктрині - це правочини, які вчиняються сторонами з порушенням принципів доброчесності та з метою приховування боржником своїх активів від звернення на них стягнення окремими кредиторами за зобов`язаннями боржника, завдаючи тим самим шкоди цьому кредитору.
У ЦК України немає окремого визначення фраудаторних правочинів, їх ідентифікація досягається через застосування принципів (загальних засад) цивільного законодавства та меж здійснення цивільних прав. Спільною ознакою таких правочинів є вчинення сторонами дій з виведення майна боржника на третіх осіб з метою унеможливлення виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами та з порушенням принципу добросовісності поведінки сторони у цивільних правовідносинах.
Договір, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторний договір), може бути як оплатним, так і безоплатним. Він може бути як одностороннім, так і багатостороннім за складом учасників, які об`єднуються спільною метою щодо вчинення юридично значимих дій.
Застосування конструкції фраудаторності при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дають змогу кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент (контрагенти), з яким (якими) боржник учиняє оспорюваний договір; ціна договору (ринкова / неринкова), наявність / відсутність оплати ціни договору контрагентом боржника; дотримання процедури (черговості) при виконанні зобов`язань, якщо така процедура визначена законом імперативно. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 02.06.2021 у справі № 904/7905/16 (пункт 155).
Судом встановлено, що 01.08.2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики, за яким ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 4 000 доларів США терміном на 1 рік, які зобов`язалась повернути до 01.08.2022 або не пізніше ніж протягом місяця після продажу належної їй частини квартири АДРЕСА_3 . На підтвердження договору позики та його умов складено відповідну розписку (а. с. 51). Зазначений факт встановлений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2023 у справі №127/23316/23 про стягнення боргу, яке набрало законної сили та має відповідно до частини 5 статті 82 ЦПК України преюдиційне значення. 
Договір купівлі-продажу частки у праві власності на квартиру ОСОБА_3 уклала 21.01.2020, тобто до спливу річного терміну та до 01.08.2022. Виконавчий лист з виконання рішення суду про стягнення боргу за договором позики виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 25.01.2024. 
З умов договору позики, які вказані в рішенні суду про стягнення боргу за договором позики, вбачається, що сторони обумовили в договорі можливість укладення позичальником договору-купівлі продажу належної їй частки у праві власності на квартири АДРЕСА_3 фактично з метою повернення коштів за договором позики, які вона мала повернути протягом місяця після вчинення продажу.
З положень статей 3, 13 ЦК України та визначення правочину фраудаторним, наведеного Верховним Судом, вбачається, що його ознаками є: 1) недоброчесна поведінка; 2) мета - приховування боржником своїх активів від звернення на них стягнення кредитором за зобов`язаннями боржника, завдаючи тим самим шкоди цьому кредитору.
Умови договору позики, укладеного сторонами, свідчать, на думку суду, про відсутність недоброчесності в діях відповідача ОСОБА_3 при укладенні договору купівлі-продажу її частки, бо такі дії прямо були передбачені договором позики. 
На думку суду, позивачем не доведена й друга ознака фраудаторного правочину. Як вбачається з умов договору позики, метою укладання оспорюваного правочину було не приховування майна від звернення на нього стягнення, а повернення коштів позикодавцю. Сам факт неповернення коштів відповідачем ОСОБА_3 позивачу після укладення оспорюваного договору купівлі-продажу не призводить до його фраудаторності. Суд також звертає увагу, що оспорюваний правочин був укладений до настання строку платежу за договором позики, до прийняття рішення про стягнення боргу та видачі виконавчого листа судом, що на думку суду також свідчить про його спрямованість на виконання зобов`язання за договором позики відповідно до його умов, а не на приховування майна від звернення на нього стягнення кредитором за зобов`язанням боржника, бо строк платежу за договором позики ще не настав.
Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем не надані суду належні допустимі та достатні докази, які підтверджують, фраудаторність оспорюваного правочину, а також докази того, що покупець оспорюваного правочину діяв в інтересах відповідача ОСОБА_3 , ціна нерухомого майна, яка зазначена в оспорюваному правочині була неринковою, відсутність оплати за договором тощо. Навпаки, з дослідженого судом договору купівлі-продажу від 21.01.2020 вбачається, що вартість частки встановлена відповідно до Звіту про експертну оцінку, що на думку суду свідчить про відповідність ціни нерухомого майна ринковій ціні, кошти продавцями одержані до підписання договору. 
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним (фраудаторним) договору купівлі-продажу, укладеного 21.01.2020 в частині продажу ОСОБА_3 частки квартири по АДРЕСА_1 . 
Отже, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову. 
Відповідно до частини 1, 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати мають бути покладені на позивача.
На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Вінницька міська рада, про визнання недійсним договору купівлі-продажу - відмовити.
Судові витрати покласти на позивача – ОСОБА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо цієї справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://vnm.vn.court.gov.ua/sud0232/
Повний текст рішення складений 15.04.2026.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП, НОМЕР_4 зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Вінницька міська рада, місце знаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 59, ідентифікаційний код юридичної особи: 25512617.

Суддя        Олена БЕРЕЗОВСЬКА