справа № 165/984/26 
провадження №3-зв/165/18/26  

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ         ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 квітня 2026 року м. Нововолинськ 

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р., з участю прокурора Данилюка О.В., розглянувши заяву про самовідвід судді у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -
встановив:
06.04.2026 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями до судді Ференс-Піжук О.Р. надійшла заява про самовідвід судді Нововолинського міського суду Волинської області Василюка А.В. у справі про адміністративне правопорушення № 165/984/26 стосовно ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є присяжною Нововолинського міського суду Волинської області та залучалася до розгляду справ у суді. Вказана обставина може викликати обґрунтований сумнів, як у учасників провадження, так і у зовнішнього спостерігача, в об`єктивності та неупередженості судді, у зв`язку з чим суддя вважала за необхідне заявити самовідвід у вказаній справі про адміністративне правопорушення.
Вивчивши заяву про самовідвід, суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2026, судді Василюку А.В. для розгляду передано справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 .
У судовому засіданні прокурор Данилюк О.В. не заперечив щодо задоволення заяви судді Нововолинського міського суду Волинської області Василюка А.В. про самовідвід.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Відповідно до ст.129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.
Частиною 1 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на підставі Конституції законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об ’єктивного рішення у справі.
Разом з тим, чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід. 
Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.
Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов ’язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України, міжнародні договори, згода на обов ’язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства.
Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз ’яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.
У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді, однак діючі КПК України, ЦПК України та КАС України, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді даної заяви про самовідвід судді, у даному випадку, застосовується аналогія закону з метою юридичного захисту прав, свобод та інтересів зацікавлених осіб.
Пункт 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно зі ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб ’єктивного та об ’єктивного критеріїв. За суб ’єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об ’єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 року визначають та встановлюють стандарти етичної поведінки суддів. Так, у статті 2 визначено, що суддя підлягає відводу у випадку, зокрема, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
З метою втілення довіри до суду, гарантування переконливості сторін у безсторонності, об`єктивності суду, уникнення звинувачень в упередженому ставленні судді при здійсненні правосуддя, недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності, неупередженості судді та законності і правильності прийнятого в подальшому судового рішення, а також з метою створення таких умов, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом, заяву судді Василюка А.В. про самовідвід вважаю обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а тому заяву про самовідвід судді слід задовольнити.
Керуючись ст. 75, ст. 80, ст. 81, ст. 82, ст. 369, ст. 372КПК України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів",-
постановив:
Заяву про самовідвід судді Нововолинського міського суду Волинської області Василюка Андрія Васильовича у справі про адміністративне правопорушення № 165/984/26 стосовно ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП задовольнити.
Відвести суддю Нововолинського міського суду Волинської області Василюка Андрія Васильовича від розгляду справи № 165/984/26 стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Справу № 165/984/26 стосовно ОСОБА_1  про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 КУпАП - передати для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.Р. Ференс-Піжук