Справа № 610/21/22
№ 1-кп/183/1043/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12021226060000298 від 08.12.2021 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія Харківської області громадина України, неодруженого, офіційно непрацюючого, маючого професійно-технічну освіту, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:
- 02.07.2021 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт,
- 02.08.2023 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, 14.02.2024 року скасованого вироком Харківського апеляційного суду та при призначено покарання за ч. 4 ст. 185 ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у виді 5 років 10 днів позбавлення волі, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, 
за участю прокурора ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_3 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим 02.07.2021 Балаклійським районним судом Харківської області за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 голин громадських робіт, умисно не виконував умови відбування визначеного йому покарання і таким чином знову вчинив кримінальне правопорушення.
20.08.2021 працівниками РВ ФДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, одночасно було відібрано від нього підписка про ознайомлення з порядком відбуття покарання, разом з тим, ОСОБА_3 20.08.2021 також було письмово попереджено про те, що згідно вимог КВК України у разі порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.
20.08.2021 ОСОБА_3 був направлений для відбування покарання до Донецької селищної ради Харківської області, при цьому останній особистим підписом засвідчив про отримання вказаного направлення та зобов`язався приступити до громадських робіт з 26.08.2021.
Згідно розпорядження № 209/02-30 від 25.08.2021 Донецької селищної ради Харківської області ОСОБА_5 було прийнято до відбування покарання призначеного вироком суду у вигляді 200 годин громадських робіт, безоплатно, з 25.08.2021 було встановлено чотиригодинний робочий день, і визначено об`єкт громадських робіт підприємство житлово-комунальної власності територіальної громади донецької селищної ради - Підприємство житлово-комунального господарства «Донецьке», благоустрій та озеленення території селищної ради, зон відпочинку, придорожніх смуг; упорядження братських могил та інших місць поховання загиблих захисників Вітчизни і утримання у належному стані цвинтарів, упорядження пам`ятних знаків; наведення санітарного порядку на території селищної ради, підсобні роботи.
В подальшому ОСОБА_3 , як особа засуджена до відбування покарання у вигляді громадських робіт, умисно, шляхом нез`явлення без поважних причин для виконання громадських робіт до ПЖКГ «Донецьке», 26.11.2021, 29.11.2021, 30.11.2021, а також 01.12.2021, 02.12.2021, 03.12.2021, 06.12.2021 не виконав покладеного на нього обов`язку безоплатно виконувати суспільно-корисні роботи, визначені розпорядженням № 209/02-30 від 25.08.2021 Донецької селищної ради Харківської області, що підтверджується табелями, графіками виходу на роботу засудженого ОСОБА_3 і таким чином ухилився від відбування громадських робіт протягом визначеного йому строку, призначеного згідно вироку
Балаклійського районного суду Харківської області від 02.07.2021.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 40 КВК України ухиленням від відбування покарання у вигляді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював, повністю їх підтвердив. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого:
-ч. 2 ст. 389 КК України – ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає – щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, фактичні обставини провадження, ставлення обвинуваченого до вчиненого, задовільну характеристику з місць проходження служби, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті закону, якою передбачене покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги вищезазначене, а також ті обставини, що ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності за злочин, який вчинив до вироку Балаклійського міськрайонного суду Харківської від 02.08.2023 року, який змінено вироком Харківського апеляційного суду від 14.02.2024 року, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід в кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворого покарання за вироком Балаклійського міськрайонного суду Харківської від 02.08.2023 року, який змінено вироком Харківського апеляційного суду від 14.02.2024 року, менш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 10 (десять) днів.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання за попереднім вироком з 02 серпня 2023 року.
Запобіжний захід в кримінальному провадженні не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку вручити ОСОБА_3 та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1