ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/149/26 Справа № 711/10288/25 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Олійник В. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Слободянюка А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Слободянюка А.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, 25.10.2025 о 02.25 год. в м.Черкаси по вул. Героїв Дніпра, 69, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі ЧОПНД у лікаря нарколога водій ОСОБА_1 відмовився під час безперервної відеофіксації на нагрудні бодікамери 267177, 471019, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, захисник Слободянюк А.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції. Підстава для зупинення – порушення комендантської години, не є передбаченою ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підставою для такого зупинення, тому всі зібрані докази є недопустимими.
До матеріалів справи працівниками поліції не долучено жодних документів, в яких було б відображено законну причину зупинки транспортного засобу, тобто у даній справі встановлено, що водій не допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити.
Суть адміністративного правопорушення викладена у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 493307 як керування автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, суперечить диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто не підтверджено саме факт перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, а адміністративне правопорушення та притягнення особи до адміністративної відповідальності базувалося на припущеннях щодо наявності ймовірних ознак наркотичного сп`яніння.
Протокол про адміністративне правопорушення серії НПР 1 № 493307 не містить відомостей про залучення свідків, що суперечить положенням абзацу 2 п.27-го Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005.
Поліцейський не пропонував ОСОБА_1 за участю свідків пройти огляд на місці за допомогою спеціальних технічних приладів, що є порушенням процедури огляду.
Свідків , які б могли підтвердити або спростувати перебування саме за кермом ОСОБА_2 в стані наркотичного сп`яніння при складанні протоколу залучено не було.
З відеозапису вбачається, що під час спілкування поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що на його думку у останнього звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, в той час як останній надає чіткі та змістовні відповіді, із відеозапису не встановлено порушення мовлення, руки не тремтять, а поведінка є адекватною , що вказує на те, що жодних зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння, про які вказував поліцейський не спостерігалося.
В матеріалах справи відсутні дані про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння, а навпаки зазначав про готовність пройти такий огляд.
З матеріалів справи вбачається, що особа, яка склала протокол про адмінправопорушення, ані відео реєстратор службового авто та бодікамери працівників поліції не містять кваліфікованого електронного підпису особи працівника органу поліції.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Слободянюка А.І., які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.
Незважаючи на позицію захисника Слободянюка А.І. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 493307 від 25.10.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП де зафіксовано обставини порушення ОСОБА_1 п. 2.5. ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого у ОСОБА_1 в результаті огляду, проведеного поліцейськими, виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку з чим він направляється до закладу охорони здоров`я «ЧОПНД» м. Черкаси;
- довідки АП УПП в Черкаській області від 27.10.2025, згідно якої ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП на протяом календарного року не притягувався; 
- рапорту поліцейського взводу № 2 роти № 1 БУПП в Черкаській області ДПП капрала поліції Д. Котка, згідно якого 25.10.2025, перебуваючи в складі екіпажу Агат 102 разом із капралом поліції Хмара В.О. близько 02-25 год., по вул. Героїв Дніпра, 69 зупинили транспортний засіб Pegugeot 308 д.н.з. НОМЕР_1 за порушення комендантської години, під керуванням ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_1 . В ході спілкування з водієм, виявили ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Водієві неодноразово було запропоновано пройти освідування в ЧОПНД м. Черкаси по проспекту Хіміків 62, на що ОСОБА_1 затягував час, чіткої відповіді не надавав, останнього попередили, що дані дії будуть розцінені, як відмова від освідування. Ними на водія було складено протокол ЕПР1 493307 за ч.1 ст.130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось, оскільки пред`явив в додатку «ДІЯ». В подальшому водія було відсторонено від права керування автомобілем. Подія безперервно фіксувалася на нагрудні камери 267177, 471019;
- відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, повторно переглянутого апеляційним судом, в ході перегляду якого встановлено, що 25.10.2025 о 02.25 год. в м. Черкаси по вул. Героїв Дніпра, 69, працівниками поліції зупинено транспортний засіб Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення комендантської години. Під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції представилися та роз`яснили причину зупинки, а саме порушення комендантської години під час воєнного стану. На запитання працівників поліції, куди водій рухається в цей час, останній повідомив, що їде в бомбосховище. Працівниками поліції було перевірено наявність тривоги в м. Черкаси та повідомлено, що така відсутня. В подальшому в ході спілкування працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, про що повідомлено останньому. 
Водієві неодноразово було запропоновано пройти освідування в ЧОПНД м.Черкаси по проспекту Хіміків 62, та роз`яснено, що освідування на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичному закладі. ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що йому наразі треба відвезти пасажирів, після чого він поїде в медичний заклад. Після того, як працівниками поліції було роз`яснено, що його відсторонено від керування транспортними засобами до проведення медичного огляду, ОСОБА_1 зателефонував на лінію 102 та повідомив, що його незаконно зупинено, та що стосовно нього здійснюються незаконні дії. В подальшому автомобіль ОСОБА_1 було заблоковано, оскільки останній відмовлявся заглушити мотор автомобіля та мав на меті з`їхати з місця події. В результаті тривалих перемовин ОСОБА_1 свідомо затягував час, що працівниками поліції було розцінено як відмову від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння, в результаті чого стосовно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.
Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.
Будь яких порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи КУпАП, які б слугували підставою для скасування постанови місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.
Доводи захисника щодо незаконної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 були предметом розгляду судом першої інстанції та не знайшли свого обґрунтованого підтвердження.
Так судом зазначено, що наразі на території України введено воєнний стан та діє комендантська година, яка в м.Черкаси діє з 00.00 год до 04.00 год. ОСОБА_1 рухався на своєму автомобілі в 02.25 год., що підтверджується, як матеріалами справи так і не спростовується стороною захисту.
Суд звертає увагу, що на відеозаписі відображено факт повідомлення ОСОБА_1 працівником поліції про те, що його було зупинено через рух автомобілем у комендантську годину. Такі дії поліцейських відповідають положенням п.п. 5, 7 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Враховуючи ведення на території України бойових дій та введення в Україні воєнного стану, зупинення працівниками поліції транспортного засобу, який рухається вулицями міста в комендантську годину, з метою його огляду на предмет наявності заборонених предметів, перевірки документів у осіб, які у ньому знаходяться, було достатньою підставою для здійснення зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . 
Твердження захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 493307 не містить відомостей про залучення свідків, що суперечить положенням абзацу 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 є безпідставними.
Так положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону України від 16.02.2021 № 1231-ХІ, що діє з 17.03.2021) визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Тобто, після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок у залученні свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису.
В даному випадку огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 проводився поліцейськими із використанням технічних засобів відеозапису, а тому залучення свідків не було обов`язковим, що не є порушенням процедури огляду.
Крім того, доводи захисника про те, що водій не допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, не мають відношення до предмету доказування у даній справі, а саме наявності чи відсутності фактичних даних щодо керування особою транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.
З огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Твердження апелянта про те, що були відсутні підстави для освідування є неспроможними, оскільки згідно даних відеозапису ОСОБА_1 було повідомлено про виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння та про необхідність пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він відмовився.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду апеляційним судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.
Так з відеозапису вбачається, що в результаті проведеного поліцейським огляду у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, про які повідомлено останньому та запропоновано пройти огляд в найближчому медичному закладі на що останній відмовився. При цьому працівником поліції, в ході спілкування з ОСОБА_1 , неодноразово пропонувалося пройти огляд в медичному закладі. Останній не погоджувався пройти огляд мотивуючи тим, що він пройде огляд лише після того, як відвезе своїх пасажирів, які перебували у нього в автомобілі, на що працівниками поліції повідомлялося, що він відсторонений від керування транспортним засобом до проведення медичного огляду. В подальшому автомобіль ОСОБА_1 було заблоковано, оскільки останній відмовлявся заглушити мотор автомобіля та мав на меті їхати з місця події. в результаті тривалих перемовин ОСОБА_1 свідомо затягував час, що працівниками поліції було розцінено як відмову від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння. 
Доводи апелянта про те, що направлення на огляд ОСОБА_1 було неправомірним через відсутність ознак наркотичного сп`яніння є безпідставними та спростовуються даними відеозапису, наявного в матеріалах справи, відповідно до якого працівником поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 4 цього ж розділу Інструкції передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Так, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського видно, що ОСОБА_1 поводиться досить жваво, агресивно та не коректно. Така поведінка ОСОБА_1 давала всі підстави поліцейському ОСОБА_3 мати обґрунтовану підозру щодо перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння. При цьому така підозра могла виникнути не одразу після зупинки транспортного засобу, а і в процесі подальшого спілкування з ОСОБА_1 або під час оформлення адміністративних матеріалів, що і мало місце в цьому випадку. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги, не спростовують вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції.
Об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння апеляційним судом не встановлено.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки склад вчиненого знайшов своє підтвердження під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції.
Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст. 33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, вмотивованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.
Разом з тим апеляційним судом було допитано в якості свідка працівника поліції ОСОБА_3 , який апеляційному суду показав, що його екіпажем був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення комендантської години, про що було повідомлено останньому та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 затягував час та вів себе агресивно. Після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортними засобами. Орієнтовна відстань від місця зупинки транспортного засобу та ЧОНД становить близько 8 км.
З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що після чергової пропозиції працівником поліції ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодився та на його запитання чи привезуть його назад, ОСОБА_3 відповів, що він не зобов`язаний привозити його назад, після чого ОСОБА_1 вийшов з патрульного автомобіля та відмовився їхати до медичного закладу.
Вбачаю в таких діях працівника поліції ОСОБА_3 порушення прав ОСОБА_1 , що не може залишитись без відповідного реагування апеляційного суду, про що винесено відповідну постанову.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя 

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Слободянюка А.І. в інтересах ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба