СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2026 року Справа № 480/2400/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воловика С.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2400/25 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 13 повних календарних років служби у день виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням в запас;
- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) дорахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за 13 років служби, відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Свої вимоги позивач мотивував тим, що наказом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17.03.2025 № 406-ОС його виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 18.03.2025. Календарна вислуга станом на 18.03.2025 року становить, 27 років. Однак, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмрі 50% місячного грошового забезпечення виплачено лише за 14 повних календарних років, без врахування строкової служби з 07.06.1995 по 22.10.1996 та служби органах внутрішніх справ з 19.04.1997 по 28.03 2008.
Ухвалою суду від 28.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач у відзиві на позовну заяву просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що відповідачем правомірно нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 13 повних календарних років, які він прослужив за останнім місцем несення служби (а.с. 18-20).
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ).
Наказом в.о. начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17.03.2025 №406-ОС припинено (розірвано) контракт, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 18.03.2025 ОСОБА_1 , звільненого з військової служби у відставку наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 11.03.2025 № 382-ОС за підпунктом "б" (за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", із правом носіння військової формиодягу.
У вказаному наказі зазначено, що вислуга років станом на 18 березня 2025 року складає у календарному обчисленні 27 років 01 місяць 17 днів.
Також наказано виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 14 повних календарних років (а.с. 9). 
Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_3 позивач у строк з 07.06.1995 по 22.10.1996 проходив строкову військову службу, а в строк з 19.04.1997 по 28.03.2008 він проходив службу в органах внутрішніх справ України (а.с. 10).
Вважаючи що відповідачем протиправно виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення лише за 14 повних календарних років служби, а не за 27 повних календарних років служби, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень абзацу другого підпункту 1 пункту 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - які звільняються з військової служби за станом здоров`я.
Згідно із абзацом двадцять третім підпункту 3 пункту 2 статті 15 Закону №2011-ХІІ у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, крім тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.
Аналогічні норми виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби закріплені в главі 9 Розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС від 25.06.2018 №558, зареєстрованої в Мінюсті від 23 липня 2018 р. за № 854/32306.
Тобто, у разі якщо особи, при попередньому звільненні набули право на отримання такої допомоги, такий період не враховується при виплаті грошової допомоги при наступному звільненні. Крім того, встановлення факту набуття права на отримання грошової допомоги при попередньому звільненні необхідно аналізувати за законодавством, яке діяло при попередньому звільненні.
Відповідно до статті 9 Закону 2262-ХІІ від 09.04.1992 (в редакції, на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ у 2008 році) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Також, пунктом 10 Порядку №393 (в редакції, на час звільнення позивача з органів внутрішніх справу 2008 році) визначалося, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ за вислугою строку служби, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або з проведенням організаційних заходів у разі неможливості використання на службі (в органах) виплачується грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільненим з військової служби або з органів внутрішніх справ через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, виплачується грошова допомога у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Суд зазначає, що на день звільнення з органів внутрішніх справ 28.03.2008 позивач відносився до осіб, які звільнились зі служби за власним бажанням, що підтверджується витягом з наказу Лінійного управління на Південно-Західній залізниці Управління МВС України на залізничному транспорті від 28.03.2008 №26 о/с, а відтак, відповідно до статті 9 Закону № 2262 (у редакції станом на день звільнення з органів внутрішніх справ), він набув право на отримання грошової допомоги у розмірі, визначеному пункту 10 Постанови КМ № 393 (у редакції станом на день звільнення з органів внутрішніх справ).
Ураховуючи той факт, що при звільненні з органів внутрішніх справ позивач набув право на отримання грошової допомоги, передбаченої статтею 9 Закону №2262, тому одноразова грошова допомога вже при звільненні з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України у 2025 році повинна була виплачуватися за період служби позивача з дня його останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби в органах внутрішніх справ та строкової військової служби.
Посилання у листі Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у м. Києві від 05.11.2020 (а.с. 11) на те, що позивачу не виплачувалася одноразова грошова допомога при звільненні з органів внутрішніх справ не впливає на висновок суду, оскільки виняток, який міститься у абзаці двадцять третьому підпункту 3 пункту 2 статті 15 Закону №2011-ХІІ пов`язує позбавлення права на повторне отримання грошової допомоги з фактом набуття права на отримання, а не з фактом отримання такої грошової допомоги.
Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.03.2020 по справі №817/1642/16.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовної заяви. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   С.В. Воловик