Справа №591/728/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.	
Номер провадження 33/816/1053/26 	Суддя-доповідач Бондар В. Б. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Бондар В. Б. , за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Солошенко Л. Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Солошенко Л. Є. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2026 року, якою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665,60 грн, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2026 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 23 січня 2026 року о 23 год 38 хв керував транспортним засобом – автомобілем Skoda Superb, н.з. НОМЕР_1 , у м. Суми по пр. Свободи, 10, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатор Alcotest «Drager» 7510, показник – 1,67‰ (проміле), чим він порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвокат Солошенко Л. Є. подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2026 року, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування вимог щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови вказувала, що ОСОБА_1 дізнався про винесення постанови 02 березня 2026 року в застосунку «Дія», у судовому засіданні 10 лютого 2026 року участі не брав, оскільки є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказувала, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без законних підстав, а тому складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не можна вважати допустимим доказом, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.
Зазначала, що відносно ОСОБА_1 був порушений порядок та процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він є військовослужбовцем, і, як наслідок, він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за матеріалами, складеними поліцейськими, а не уповноваженою посадовою особою, яка має право на проведення огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно військовослужбовця.
Звертала увагу на те, що відеозапис не містить підтвердження того, що у ОСОБА_1 поліцейські запитували про те, чи згоден він із результатами огляду та чи має він бажання пройти огляд у медичному закладі; копія тесту ОСОБА_1 не вручалася. Також зазначала, що акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить підпису ОСОБА_1 , тому не може бути належним та допустимим доказом у цій справі. Вказувала, що з матеріалів справи не вбачається, яким чином поліцейськими були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння. Крім цього, стверджувала, що працівники поліції застосували відносно ОСОБА_1 фізичну силу, нанесли йому тілесні ушкодження.
На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог статей 254, 256 КУпАП, оскільки він не містить відмітки про те, що копія вручена ОСОБА_1 чи що він відмовився від підпису. Вважала, що відеозапис є неповним. Зазначала, що з відеозапису не вбачається використання відповідних мундштуків під час процедури огляду, тому не може йти мова про достовірність результату тесту.
Заслухавши захисника ОСОБА_1 – адвоката Солошенко Л. Є., яка не заперечувала проти винесення рішення без участі ОСОБА_1 , підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову і закрити провадження у справі; перевіривши матеріали даної справи, відеофайли та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої її винесено. Згідно зі змістом ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником.
Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 10 лютого 2026 року ОСОБА_1 присутній не був, копія постанови була направлена йому в той же день, разом з тим у матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови суду. Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити захиснику ОСОБА_1 – адвокату Солошенко Л. Є. строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин.
Щодо постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2026 року апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Згідно з вимогами ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На думку апеляційного суду, розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції правильно встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт скоєння правопорушення підтверджується:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 574064 від 24 січня 2026 року;
висновком приладу Alcotest «Drager» 7510 (показник 1,67‰);
актом огляду та направленням на огляд;
довідкою УПП в Сумській області щодо наявності посвідчення водія;
відеозаписом, яким підтверджено керування автомобілем та законність процедури огляду.
Щодо доводів про незаконність зупинки, апеляційний суд зазначає, що питання правомірності зупинки транспортного засобу не є предметом розгляду у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП і не звільняє водія від обов`язку пройти огляд. Посилання на справу № 686/11314/17 не є релевантним, оскільки та справа стосувалася оскарження постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП у порядку КАС України.
Стосовно статусу військовослужбовця: за змістом ст. 266-1 КУпАП спеціальний порядок огляду ВСП застосовується лише тоді, коли військовослужбовці виконують обов`язки служби або перебувають на території в/ч чи в громадських місцях як пішоходи. У випадку керування приватним транспортним засобом водій підлягає огляду поліцією на загальних підставах згідно зі ст. 266 КУпАП.
Інші доводи апелянта (щодо підписів, мундштуків та відсутності пропозиції пройти огляд у лікарні) повністю спростовуються дослідженими відеозаписами. Відмова ОСОБА_1 від підпису в протоколі та акті зафіксована належним чином.
Адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті та з урахуванням вимог ст. 33-35 КУпАП.
Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_1 – адвокату Солошенко Л. Є. строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2026 року.
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Бондар В. Б.